УХВАЛА

19 вересня 2022 року 
м. Київ

справа №640/6596/21
адміністративне провадження №К/990/24573/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Губської  О.А., 
розглянувши заяву     ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової О.В., Губської О.А., Білак М.В., у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі № 640/6596/21 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Національного агентства України з питань державної служби, про визнання протиправним та нечинним акта в частині,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просив:
? визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним в окремій його частині, а саме: першого речення абзацу 1 пункта 10 Порядку присвоєння рангів державних службовців, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року №306, яке викладено наступним чином: «Державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-ХІІ «Про державну службу», присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належать посада державної служби».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалами Верховного Суду від 21 липня 2022 року, від 09 серпня 2022 року та від 05 вересня 2022 року  касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі №640/6596/21 було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України у зв`язку з відсутністю у касаційній скарзі належного обґрунтуванням підстав для касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції, визначених пунктами 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
12 вересня 2022 року до Верховного Суду надійшла четверта касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі № 640/6596/21.
16 вересня 2022 року на адресу Верховного Суду від скаржника надійшла заява про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової О.В., Губської О.А., Білак М.В..
Так, заявник вказує, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України судді не можуть брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягають відводу (самовідводу), а саме: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що в такому складі цією колегією суддів ухвалювалося судове рішення про повернення касатору по справі №640/6596/21 його поданої касаційної скарги на судове рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року. Також вказано, що під головуванням судді Калашнікової О.В. переглядалася справа №808/402/17, а також суддя О.В. Калашнікова перебувала у складі іншої судової колегії при перегляді Верховним Судом справи №420/6871/18 де стороною у справі був скаржник.
Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Враховуючи те, що головна мета відводу -  гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, сторона повинна навести обґрунтовані аргументи, що свідчать про наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних чинників.
Так, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Верховний Суд зауважує, що з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наявність безсторонності суду має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду.
Разом з цим, Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Разом з тим, на думку Суду, підстави для відводу колегії суддів, заявлені скаржником не знайшли підтвердження та ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці позивачем обставин справи.
Також колегія суддів звертає увагу, що у відповідності з положеннями частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
У той же час, на думку колегії суддів, доводи заявника свідчать про незгоду сторони з прийнятими у справах № 640/6596/21, №808/402/17 та №420/6871/18 судових рішень, що у відповідності до положень частини четвертої  статті 36 КАС України, не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.
Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
За таких обставин, заява про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової О.В., Губської О.А., Білак М.В., є необґрунтованим.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової О.В., Губської О.А., Білак М.В. - визнати необґрунтованим.
Передати заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової О.В., Губської О.А., Білак М.В., у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі № 640/6596/21 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 О.А. Губська ,
Судді Верховного Суду