П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/15334/21                                                   Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.   
          Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
23 листопада 2022 року                                                                                                     м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Боровицького О. А. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Кушнір В. В., 
представника відповідача: Кікоть В.А.,
представника відповідача: Орленка О.І.,
представника відповідача: Балабана Д.О.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.
          Короткий зміст позовних вимог.
          В листопаді 2022 року Комунальне підприємство "Міськтепловоденергія" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісій, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1563 від 16 вересня 2021 року "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2020 року № 2746" в частині включення в структуру тарифу коштів в розмірі 9 500 105,35 грн.
          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
          Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2022 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
          Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.
          Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
          Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
          Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.09.2020, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021, позов задоволено.
          Визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо перегляду та встановлення економічно обґрунтованого тарифу відповідно до Угоди про позики від 26.05.2014 №8387-UA, договору субкредитування від 20.11.2014 №13010-05/102 та заяв від 30.10.2018 №01-10/2817, від 30.10.2018 №01-10/2816. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь комунального підприємства "Міськтепловоденергія" 9 500 105,35 грн. майнової шкоди, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Стягнуто на користь комунального підприємства "Міськтепловоденергія" 23122 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
           24.12.2020 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2746, що набрала чинності з 01 січня 2021 року, встановлено тарифи на виробництво теплової енергії Комунальному підприємству "Міськтепловоденергія".
          Пунктом 1 Постанови №2746 установлено наступні тарифи: для забезпечення послугами населення - 1632,51 грн за І Гкал (без ПДВ): для забезпечення послугами установ, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів - 1632,09 грн за 1 Гкал (без ПДВ); для забезпечення послугами інших споживачів - 1631.37 грн за 1 Гкал (без ПДВ).
          Пунктом 2 Постанови № 2746 позивачу установлено структуру тарифів на виробництво теплової енергії, що виробляється на когенераційних установках, згідно з додатком.
           16 вересня 2021 року НКРЕКП прийнято Постанову за №1563 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2020 року №2746".
          Фактично Постановою №2746 змінено тарифи на виробництво теплової енергії, що виробляється на когенераційних установках та використовується для забезпечення різних груп споживачів, та викладено в новій редакції Додаток "Структура тарифів на виробництво теплової енергії, що виробляється на когенераційних установках, КП "МІСЬКТЕПЛОВОДЕНЕРГІЯ".
          Зокрема затверджено показник відсотків за кредит в розмірі 10042,3 тис. грн., в які включено 9 500 105,35 грн. збитку, які відповідач зобов`язаний відшкодувати згідно рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року у справі №560/1380/20.
          Вказана постанова набрала чинності 01 жовтня 2021 року.
          Включення в показник відсотків за кредит коштів в розмірі 9 500 105.35 грн. відображено також в протоколі відкритих обговореннях схвалення проекту постанови НКРЕКП "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2020 року № 2746", які відбулись 09.08.2021 р. в м.Київ та Протоколі засідання НКРЕКП №64 від 16.09.2021 року.
          На переконання позивача закладення в структуру тарифу коштів в розмірі 9 500 105,35 грн свідчить про порушення відповідачем процедури виконання судового рішення по справі №560/1380/20, шляхом прийняття постанови НКРЕКП від 16 вересня 2021 року за №1563, оскільки остання в односторонньому позасудовому порядку змінює спосіб та порядок виконання вказаного судового рішення, а саме стягнення понесених збитків не з Державного бюджету України, а за рахунок населення.
          Позивач вважає, що дії Відповідача носять протиправний характер, оскільки відповідач фактично перекладає тягар відповідальності за протиправність власних дій встановлених судовими рішеннями у справі №560/1380/20 на споживачів КП "Міськтепловоденергія", тому і звернувся до суду із цим позовом.
Мотивувальна частина.
          Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
          За визначенням статті 1 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" від 9 липня 2010 року №2479-VI (далі Закон №2479-VI) тарифи на комунальні послуги - це тарифи на теплову енергію (крім тарифів на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, а також тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, а також тарифи на послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для суб`єктів, які є виконавцями цих послуг.
          Відповідно до статті 2 цього Закону органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.
          Стаття 5 Закону N 2479-VI передбачає, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, застосовує такі засоби регуляторного впливу на суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, як встановлення тарифів на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках.          Згідно з положеннями статті 6 Закону №2479-VI національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів та здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.
          Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону №2479-VI тарифи на комунальні послуги формуються суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках відповідно до порядків (методик), встановлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, відповідно до цього Закону.
          Тарифи на комунальні послуги суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих планованих витрат на їх виробництво з урахуванням планованого прибутку.
          Указом Президента України від 10 вересня 2014 року №715/2014 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - Положення).
          Відповідно до пункту 3 Положення основними завданнями НКРЕКП, зокрема є державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронення побутових відходів; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, у нафтогазовому комплексі, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін.
          Пункт 4 Положення передбачає, що НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, установлює тарифи на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.
          На виконання законів України «Про ринок електричної енергії», «Про теплопостачання», «Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Відповідачем було затверджено Методику формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплових електростанціях та когенераційних установках.
          Відповідно до зазначеної Методики структурою тарифу є структура обґрунтованих витрат ліцензіата (операційних, фінансових витрат та прибутку) на здійснення ліцензованої діяльності, що групуються за економічними елементами, і на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи.
          Колегія суддів звертає увагу, що в структуру тарифу можуть входити виключно обґрунтовані витрати КП «Міськтепловоденергія», зокрема, але не виключно такі як придбання природного газу і його транспортування, які також було затверджені в спірній постанові. 
          Однак, закладені в структуру тарифу кошти в розмірі 9 500 105,35 грн. за своєю правовою природою не є витратами КП «Міськтепловоденергія», а є шкодою заподіяною Відповідачем, оскільки положення Методики не містять будь-яких умов, за яких така шкода може бути включена в структуру тарифу. Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність протиправного характеру у такому включенні.
          Щодо доводів апеляційнї скарги про обрання позивачем  невірного способу захисту колегія судідв звертає увагу, що згідно з ч.1 статті 5 КАС України, суд під час прийняття рішення, повинен виходити з принципу необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів від порушень з боку суб`єкту владних повноважень.
          Захист прав КП «Міськтепловоденергія» є ефективним, оскільки полягав у відновленні балансу приватного та публічного інтересів, шляхом прийняття рішення, направленого на визнання протиправною та скасування постанови Відповідача №1563 від 16 вересня 2021 року в частині включення в структуру тарифу коштів в розмірі 9 500 105,35 грн., так як включення відбулось в порушення визначених Методикою вимог та є таким, що призводить до стягнення з кінцевих споживачів підприємства вартості послуг за необґрунтованими цінами.
          В свою чергу виключення з структури тарифу коштів в розмірі 9 500 105,35 грн., як шкоди яка має бути стягнута в рамках виконання остаточного судового рішення у справі №560/1380/20 усуває юридичний конфлікт та відповідає об`єкту порушеного права.
          Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції правових висновків суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
          Як вбачається зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №686/23317/13-а, предметом відносин у даній справі є бездіяльність у наданні запитуваної інформації з відповідними додатками на адвокатські запити позивача та зобов`язання внести в порядок денний чергової сесії питання про передачу земельної ділянки в порядку приватизації. Зміст цих правовідносин свідчить, що у даній справі відсутні подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм зі справою, що розглядається.
          Крім того, з постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 по справі №816/2016/17 вбачається, що судом досліджувалось питання виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 року та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Обставинами які стали підставою для звернення ПАТ «Полімпекс» з адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів стало те, що законодавством не передбачено процедуру скасування державної реєстрації (закриття Поземельної книги) земельної ділянки за рішенням суду, внаслідок чого Управління не може виконати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2016 у справі N 917/498/15.
          Також, з постанови Верховного Суду від 20.02.2019 по справі №806/2143/15 вбачається, що предметом спору є правомірність дій Головного управління Держземагентства у Житомирській області щодо відмови листом від 26.12.2014 у задоволенні клопотання Позивача від 25.03.2014 надати дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення фермерського господарств. Як зазначив Верховний Суд основне питанням, яке постало перед судами попередніх інстанцій, було не повторна перевірка та надання оцінки підставам відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проектів землеустрою на підставі клопотання від 25.03.2014 чи повторне визнання тих самих дій протиправними, а зобов`язання прийняти певне рішення.
          При цьому, КП «Міськтепловоденергія», у спарві №560/15334/21, не ставились тотожні вимоги  справі №560/1380/20, адже предметом нового спору є питання часткової протиправності постанови Відповідача, яка є обов`язковою для виконання Позивачем.
          Обов`язок доказування правомірності свого рішення у справі про його протиправність, дійсно, покладається на відповідача. 
          У даному випадку, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення не виконав, натомість, позивачем під час судового розгляду доведено обставин, що покладено в основу позовної заяви.
          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі   05 грудня 2022 року.

Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Боровицький О. А.