Номер провадження: 33/813/1354/22
Номер справи місцевого суду: 947/21499/22 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М. 
Доповідач Полікарпова О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Полікарпова О.М.,
за участю секретаря судового засідання Кузьміч Г.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Тимофєєнка Олександра Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ
Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №187317 19.08.2022 року о 23:03 год. в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, біля будинку № 26 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «DRAGER», відповідно до якого у останньої виявлено 0,83 %о (проміле) алкоголю, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись із вказаною постановою, 25.10.2022 року адвокат Тимофєєнко О.А. в інтересах ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Окрім того апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Щодо поважності пропуску ним строку подачі апеляційної скарги апелянт зазначає, що на час ухвалення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутня не була, а її копію було отримано її представником лише 20.10.2022 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що:
- працівниками поліції у проведенні огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 було відмовлено;
- посилання суду на визнання ОСОБА_1 своєї вини не відповідають дійсності, так як у наявних у справі поясненнях від 05.10.2022 року вона свої вини не визнає, як і не просить провести розгляд справи у її відсутності.
Апелянт на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідно до вимог ч.4 та 6 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку із зазначеним, враховуючи вищевказані вимоги закону, та на підставі ст.268 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки затягування справи нівелює завдання КУпАП.
Судом апеляційної інстанції, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, досліджено матеріали справи, з яких апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання адвоката Тимофєєнка О.А. в інтересах ОСОБА_1 та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Оскільки матеріали справи не містять доказів отримання апелянтом копії оскаржуваної постанови раніше ніж 20.10.2022 року, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню для забезпечення права особи на доступ до правосуддя.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд не має підстав погодитись із доводами апелянта щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за ознакою керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вина повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 19.08.2022 року серії ДПР18 №187317 відповідно до якого в цей день, о 23:03 год., в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, біля будинку № 26, водій ОСОБА_1 , керувала автомобілем марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «DRAGER», відповідно до якого у останньої виявлено 0,83 %о (проміле) алкоголю, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Наведений протокол ОСОБА_1 підписала власноруч, окрім того зазначила у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», що визнає свою провину;
- відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, з якого вбачається як працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , яка повідомила, що вживала у цей день алкогольні напої, через що працівниками поліції було запропоновано їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, з чим водій погодилась. Результатами огляду було виявлено у неї 0,83 %о (проміле) алкоголю. Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 можливість, у разі незгоди із результатами такого огляду, пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовилась, із результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки погодилась.
Посилання адвоката Тимофєєнка О.А. на те, що ОСОБА_1 було відмовлено у проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, апеляційний суд відхиляє, як безпідставні, виходячи зі змісту досліджених у судовому засідання відеозаписів.
Частиною 2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказаний порядок також узгоджується із вимогами, викладеними у Розділі Х п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі – Інструкція).
Так, на виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , яка дозволяє встановити обставини справи, що є основною їх функцією.
Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Таким чином, оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі.
Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи та має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Щодо посилань апелянта на відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції 05.10.2022 року, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Чинний КУпАП не містить вимог щодо обов`язкового фіксування судового засідання технічними засобами, відтак перевірити присутність ОСОБА_1 у судовому засіданні 05.10.2022 року за допомогою технічного запису засідання чи протоколу є неможливим, поряд з цим, у матеріалах справи наявні:
- підписана ОСОБА_1 пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, датована 05.10.2022 року – днем розгляду справи судом першої інстанції та винесення оскаржуваної постанови;
- пояснення ОСОБА_1 .
Також слід звернути увагу на те, що право ОСОБА_1 на особисту участь у судовому засіданні було забезпечене шляхом прийняття апеляційної скарги до розгляду та наданням права особистої присутності у суді апеляційної інстанції з метою надання своїх пояснень та доказів на підтримання вимог апеляційної скарги.
Апеляційний суд звертає увагу, що апелянта, як і її представника, було сповіщено належним чином про час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, що дозволило апелянту скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Зауваження адвоката про безпідставність посилань суду на визнання ОСОБА_1 своєї вини апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.
З відеозапису нагрудної камери відеореєстратора поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 особисто повідомила працівників поліції про вживання нею алкогольних напоїв, а після проходження огляду на стан сп`яніння жодних зауважень щодо його результатів не мала. Також, свою вину ОСОБА_1 визнала і у протоколі про адміністративне правопорушення від 19.08.2022 року серії ДПР18 №187317.
Окрім того, у наведених вище поясненнях від 05.10.2022 року, наданих до суду першої інстанції, ОСОБА_1 зазначила, що «направлялась домой в немного нетрезвом состоянии» (а.с.13).
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд констатує, що при визначені виду та міри адміністративного стягнення судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.
Так, з постанови суду вбачається, що судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає, що не вбачається підстав для скасування або зміни постанови суду.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ
Клопотання адвоката Тимофєєнка Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року.
Апеляційну скаргу адвоката Тимофєєнка Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        О.М. Полікарпова