КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/8961/2022                                          
 
                                                          П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
          м. Київ                                                                                          Справа № 369/3090/22

21 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Ратнікової В.М.
суддів                       - Кирилюк Г.М.
                                   - Левенця Б.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Сергійовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2022 року, постановлену під головуванням судді Фінагеєвої І.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредитБанк», ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електронних торгів, -
в с т а н о в и в:
 
10 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства "Універсал Банк", ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Держаного підприємтсва "Сетам", третя особа: приватний нотраіус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електронних торгів.
Ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк", ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Держаного підприємтсва "Сетам", третя особа: приватний нотраіус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електронних торгів залишено без руху. 
26 травня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Васильєв Павло Сергійович звернувся до Києво- Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредитБанк», ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електроннихторгів визнано неподаною та повернуто позивачу.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 12 липня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Васильєв Павло Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Зазначає,  що йому не відомо місце проживання чи перебування відповідача, а відкриті дані для встановлення місця проживання на час звернення до суду з позовною заявою були відсутні.
На думку апелянта відсутність інформації щодо місця знаходження відповідача не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Окрім того, суд наділений повноваженням робити запити для встановлення адреси проживання та реєстрації відповідача
Стосовно повернення позовної заяви з підстави несплати позивачем судового збору зазначає, що до позовної заяви позивачем було подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору з  тих підстав, що позивач має незадовільний матеріальний стан та у зв`язку з активними бойовими діями на території України.
Зазначає, що розмір судового збору становить 28 700,60 грн., проте у позивача відсутні кошти  на його сплату та у випадку не звільнення його від сплати судового збору він буде позбавлений можливості скористатись своїм конституційним правом на судовий захист.  Вказане клопотання судом першої інстанції не було розглянуто. 
Відзиву на апеляційну скаргу  відповідачем не подано.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся доКиєво- Святошинського районного суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства "Універсал Банк", ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Держаного підприємтсва "Сетам", третя особа: приватний нотраіус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електронних торгів.
Ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк", ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Держаного підприємтсва "Сетам", третя особа: приватний нотраіус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електронних торгів залишено без руху. 
Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції посилався на те, що у своєму позові позивач зазначає відповідача ОСОБА_2 , вказує адресу знаходження нерухомого майнавідповідачки, при цьому інформація про адресу проживання чи перебування відповідача у позовній заяві відсутня. Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що до позовної заяви  позивачем не було надано доказів сплати судового збору та доказів надсилання стронам  у справіпозовної заяви з додатками.
На виконання вимог  ухвали Києво- Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2022 року про залишення позовної заяви без руху, позивач подав до Києво- Святошинського районного суду Київської області заяву про усунення недоліків позовної заяви в якій  зазначав, що ні позивачу, ні його представнику невідоме місце проживання чи перебування відповідача, а тому позивач позбавлений можливості надати вказані  дані відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, про що і зазначив у позовній заяві та вказав адресу  знаходження  нерухомого майна  відповідачки. Також позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору за подання  позовної заяви до суду у зв`язку з тим, що він має незадовільний матеріальний стан та судовий збір у розмірі 28 700,60 грн. перевищує 5% розміру його річного доходу. До заяви було долучено докази направлення копії позовної заяви сторонам по справі.
Ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк", ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Держаного підприємтсва "Сетам", третя особа: приватний нотраіус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електронних торгів визнано неподаною та повернуто.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк", ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Держаного підприємтсва "Сетам", третя особа: приватний нотраіус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електронних торгів, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Києво- Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2022 року, а тому позовна заява підлягає поверненню.
З таким  висновком  суду першої інстанції колегія суддів  погодитись не може з огляду  на наступне.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.  
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
Звертаючись до суду з даною позовної заявою позивач ОСОБА_1 зазначив, що йому невідома адреса місця реєстрації та місця проживання відповідача ОСОБА_2 , проте,  йому відоме місце знаходження нерухомого майна, яке було придбане   відповідачкою   ОСОБА_3   на електронних торгах, а саме:      АДРЕСА_1 . Саме  за місцем знаходження  вказаного нерухомого майна   позивачем  визначено підсудність вказаної справи так як предметом спору є визнання  електронних торгів щодо продажу вказаної квартири недійсними.
Частиною дев`ятою статті 28 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні (частиною десята статті 28 ЦПК України).
Згідно з частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 ЦПК України. 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 175 ЦПК України в позовній заяві повинно бути зазначено, зокрема, місце проживання чи перебування сторін та інших учасників справи. В разі, якщо місце реєстрації проживання або перебування відповідача невідоме про це слід зазначити в заголовку позовної заяви.
 З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав в позовній заяві, що йому невідома адреса місця реєстрації та проживання відповідачки  ОСОБА_2 та зазначив адресу знаходження нерухомого майна відповідачки: АДРЕСА_1 .
Частиною дев`ятою статті 28 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні (частиною десята статті 28 ЦПК України).
Згідно з частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 ЦПК України. 
Відповідно до абзацу 2 частини першої та дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (частина десята статті 187 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 569/2295/19 (провадження № 61-14212св19) зазначено, що "повернення позовної заяви позивачеві із вказаних в оскаржуваних судових рішеннях підстав законом не передбачено, оскільки у разі встановлення того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає її за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, а у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі".
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 501/2443/18 (провадження № 61-12785св19).
З огляду на  вищезазначене та на те, що  ОСОБА_1 у позові зазначив, що йому невідома адреса місця реєстрації та місця проживання відповідача ОСОБА_2 , проте,  йому відоме місце знаходження нерухомого майна, яке було придбане   відповідачкою   ОСОБА_3   на електронних торгах, а саме:      АДРЕСА_1 . Саме  за місцем знаходження  вказаного нерухомого майна   позивачем  визначено підсудність вказаної справи так як предметом спору є визнання  електронних торгів щодо продажу вказаної квартири недійсними, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції  прийшов до помилкового висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1   не відповідає вимогам  п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України та йому необхідно вказати  в позові дані про особу відповідача ОСОБА_2 , а тому доводи апеляційної скарги про  неправильність  такого висновку суду першої інстанції є обгрунитованими. 
Стосовно висновків суд першої інстанції про невиконання позивачем вимог ухвали  Києво- Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2022  року в частині не надання доказів сплати ним судового збору за подання позовної заяви, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції є передчасними з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою позивач ОСОБА_1 до позовної заяви долучив клопотання про звільнення його від сплати судового збору.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції не розглянув вище зазначене клопотання  позивача та не надав належної оцінки обставинам, зазначеним в клопотанні. 
В заяві від 26 травня 2022 року, поданій на виконання вимог ухвали Києво- Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2022 року, позивач звернувся до суду першої інстанції з повторним клопотанням про звільнення його від сплати судового збору. В обгрунтування вимог клопотання позивач ОСОБА_1 зазначав, що він має незадовольний матеріальний стан та судовий збір у розмірі 28 700,60 грн. перевищує 5% його річного доходу.
До заяви позивач ОСОБА_1 долучив відомості з Державного реєстру фізиних осіб- платників податків про суми виплачених йому доходів та утриманих подаків, відповідь на запит у електронному вигляді від 10 березня 2022 року. 
Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим позивачем ОСОБА_1 доказам та не вирішив подане позивачем повторно клопотання про звільнення його від сплати судового збору. 
З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги  про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року N 15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
У практиці Європейського суду з прав людини зазначається, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 Рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі "Diya 97 проти України", справа N 19164/04).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі "De Geouffre de la Pradelle v. France" від 16 грудня 1992 року, заява N 12964/87).
У § 36 рішення у справі "Bellet v. France" від 04 грудня 1995 року, заява N 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
За таких обставин, з огляду на те, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору та з урахуванням того, що позивачем в позовній заяві було зазначено відомості стосовно інших учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність визначених процесуальним законом підстав для  повернення позовної заяви позивачеві, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно вимог  ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  представника позивача ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Сергійовича підлягає задоволенню, а ухвала  Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи  для продовження розгляду  до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Сергійовича задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2022 рокускасувати.
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредитБанк», ОСОБА_2 , приватного виконавця Чучкова Михайла Олександровича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський Володимир Степанович про визнання недійсними електронних торгівнаправити для продовження розгляду до суду першої інстанції
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім  випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                              Судді: