ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7145/22 Справа № 213/1831/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 213/1831/22
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання Гладиш К.І.         
сторони:
заявник  ОСОБА_1  
заінтересована особа Металургійний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2022 року, яке ухвалене суддею Поповим В.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 19 серпня 2022 року, -
ВСТАНОВИВ:
В серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. 
В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є чоловіком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 природною смертю у віці АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про настання смерті, складений місцевими жителями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які допомогали заявнику з її похованням. Отримати лікарське свідоцтво про смерть він не мав можливості, оскільки село перебуває в зоні ведення бойових дій, у зв`язку з чим жодні лікарні не працюють. Встановлення даного факту необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті компетентним органом виконавчої влади України та отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка. 
На підставі наведеного вище, заявник просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області. 
Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення його заяви посилаючись на те, що отримати лікарське свідоцтво про смерть дружини він не мав можливості, оскільки село перебуває в зоні ведення бойових дій, у зв`язку з чим жодні лікарні не працюють. Встановлення даного факту необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті компетентним органом виконавчої влади України та отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка. Вважає, що доказом смерті його дружини є акт про настання смерті, складений місцевими жителями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які допомогали заявнику з її похованням та фото її могили. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, названих вимог закону не дотримався.
Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. Його фактичним місце перебуванням є АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки від 13 червня 2022 року № 1247-5001743829 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.
Відповідно до Акту про настання смерті, складеного 29 березня 2022 року жителями с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_2 померла в с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області у віці 73 роки природною смертю.
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заявник посилався на те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 природною смертю у віці 73 років. Однак отримати лікарське свідоцтво про смерть він не мав можливості, оскільки село перебуває в зоні ведення бойових дій, у зв`язку з чим жодні лікарні не працюють. 
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його дружини, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, оскільки заявником не надано доказів, які достовірно свідчать про смерть особи в певний час і за певних обставин - сам лише рукописний акт про настання смерті, складений житесями с. Миколаїка, не свідчить про її смерть.
Колегія суддів не може погодитись з зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Згідно до положень частини другої статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Частинами першою, другою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Загальновідомою та такою, що не потребує доказування в контексті статті 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України від 15 березня 2022 року № 7168 Верховна Рада України затвердила Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14 березня 2022 року на період з 26 березня 2022 року ще на 30 днів, тобто до 24 квітня 2022 року включно.
Указом Президента України від 22 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Законом України від 22 травня 2022 року № 2263 Верховна Рада України затвердила Указ Президента від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року № 1064.
Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.
Відповідно до «Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 12 травня 2022 року», затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14 травня 2022 року № 92), м. Маріуполь Донецької області знаходиться в районі проведення воєнних дій та перебуває в тимчасовій окупації, внаслідок чого на вказаній території не здійснюється діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, згідно копії Довідки від 13 червня 2022 року № 1247-5001743829 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований за адресою: Україна, Херсонська область, Бериславський район, с. Миколаївка. Фактичним місцем перебування  ОСОБА_1 є  АДРЕСА_2  ( а.с.8).
26 серпня 1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, та ОСОБА_5 змінила прізвище на - ОСОБА_6 (а.с.14).
Звернувшись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_1 зазначив, що його дружина ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 природною смертю у віці 73 років. Однак отримати лікарське свідоцтво про смерть він не мав можливості, оскільки село перебуває в зоні ведення бойових дій, у зв`язку з чим жодні лікарні не працюють. 
Заявник, на підтвердження факту смерті дружини - ОСОБА_2 надав до суду першої інстанції копію Акту про настання смерті, складеного 29 березня 2022 року жителями с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області ОСОБА_3  та ОСОБА_4  (а.с.9).
При розгляді цієї справи колегія суддів приймає до уваги загальновідомі факти про ведення станом на 29 березня 2022 року на території Херсонської області, Бериславського району, с. Миколаївка постійних активних бойових дій, здійснення обстрілів по його інфраструктурі та цивільних об`єктах цього міста, велику кількість жертв, в тому числі серед цивільного населення.
Даючи оцінку допустимості у даній цивільній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, колегія суддів керується вимогами міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а також положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Разом з тим, згідно із частиною четвертою статті 9 Закону, встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню у межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17 викладено правову позицію згідно із якою документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
За змістом частини четвертої статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 10 травня 2001 року у справі «Cyprus v. Turkey» (заява № 25781/94) ЄСПЛ вказав, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним від влади de facto, включаючи й їхні суди; і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, зокрема і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавити людей, які проживають на цій території, всіх їхніх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це також означало б позбавити їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (§ 96).
Встановлено, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Херсонської області, Бериславського району, с. Миколаївка, тобто частини України, яка розташована у районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого Наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (з подальшими змінами).
Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, колегія суддів дійшла висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Херсонській області Бериславського району, с. Миколаївка. Причина смерті: природна смерть.
Наданий суду Акт про настання смерті, який складено 29 березня 2022 року жителями с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 хоч і не мають юридичної сили, проте дозволяють встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи.
Враховуючи те, що повномасштабна військова агресія російської федерації проти України розпочалася 24 лютого 2022 року, і наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, слід застосувати аналогію закону та відповідно до частини четвертої статті 317 ЦПК України, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться воєнні (бойові) дії/перебувають у тимчасовій окупації/оточені (блоковані), підлягає до негайного виконання.
Частиною другою статті 319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Відповідно до пункту 15 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2022 року - скасуванню з ухваленням нового рішення, про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Металургійний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області, Україна.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15 листопада 2022 року. 

Головуючий:  

Судді: