П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/7446/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А. 
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
20 грудня 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Ватаманюка Р.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22.06.2022 року про відмову у зарахуванні в загальний страховий стаж періодів роботи;
- зобов`язати відповідача (територіальний орган Пенсійного фонду України як орган, що призначає пенсію) зарахувати в загальний страховий стаж періоди роботи з 01.07.1978 року по 24.05.1979 рік, з 01.08.1986 року по 31.12.1986 рік, з 01.07.1981 року по 01.09.1981 рік, з 01.01.1987 по 10.03.1987 рік, з 10.03.1987 року по 31.01.1995 рік, з 01.05.1996 року по 02.10.2001 рік та здійснити перерахунок пенсії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.07.1978 по 24.05.1979, з 01.08.1986 по 31.12.1986, з 01.07.1981 по 01.09.1981, з 01.01.1987 по 10.03.1987, з 10.03.1987 по 31.01.1995, з 01.05.1996 по 31.12.1998 та з 04.09.2001 по 02.10.2001.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.07.1978 по 24.05.1979, з 01.08.1986 по 31.12.1986, з 01.07.1981 по 01.09.1981, з 01.01.1987 по 10.03.1987, з 10.03.1987 по 31.01.1995, з 01.05.1996 по 31.12.1998 та з 04.09.2001 по 02.10.2001, та здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2022, з урахуванням проведених виплат.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Зазначає про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи окремих періодів, зазначених в трудовій книжці, яка не оформлена в установленому порядку.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 01.01.2022 йому призначена пенсія за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону №1058-ІV.
04.06.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо правильності обчислення страхового стажу та розміру пенсії.
Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №5032-4716/К-03/8-2200/22 від 22.06.2022 повідомлено заявника про відсутність підстав для врахування до страхового стажу наступних періодів роботи згідно трудової книжки від 11.03.1987 НОМЕР_1 :
- з 01.07.1978 по 24.05.1979, з 01.08.1986 по 31.12.1986 в колгоспі ім. Кірова, оскільки не зазначена підстава внесення запису про відпрацьовані трудодні, не завірено запис підписом голови та печаткою за кожний рік окремою стрічкою. Також відсутні підстави для зарахування зазначеного періоду роботи згідно довідки від 10.01.2022 №2904-03, виданої Чемеровецьким трудовим архівом, оскільки в первинних документах, що знаходяться в архівній установі, не зазначено «по батькові»;
- з 01.07.1981 по 01.09.1981, з 01.01.1987 по 10.03.1987 в колгоспі ім. Кірова, оскільки відсутні відомості про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні;
- з 10.03.1987 по 31.01.1995, оскільки запис про прийняття на роботу не містить інформації про розпорядчий документ, згідно якого ОСОБА_1 прийнято на посаду звільненого голови профкому колгоспу ім. Кірова (прийнятий та звільнений з роботи на підставі протоколів);
- з 01.05.1996 по 02.10.2001 в Чемеровецькому відділі земельних ресурсів, оскільки номер наказу про звільнення дописаний іншим чорнилом
Разом з цим, повідомлено, що до страхового стажу ОСОБА_1 враховано період роботи в Чемеровецькому відділі земельних ресурсів з 01.01.1999 по 03.09.2001 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Згідно довідки від 10.01.2022 №2904-03, виданої Чемеровецьким трудовим архівом, у архівному фонді ПОП "Відродження" Чемеровецького району значиться кількість відпрацьованих люд/днів за 1978, 1979, 1986 роки: ОСОБА_2 (по батькові не вказано) - 1978 (-), 1979 (104) роки, ОСОБА_2 (повністю не значиться) - 1986 рік (153).
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу є безпідставними.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).
Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІVпередбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Колегія суддів зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Порядок ведення трудових книжок працівників регулює Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція №58).
Відповідно до абзацу 3 пункту 2.3. Інструкції №58 записи здійснюються пером або кульковою ручкою, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольору.
Згідно з пунктом 2.3. Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до пунктів 2.5., 2.7. Інструкції №58 у випадку виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, де було зроблено запис. Якщо підприємство, яке внесло неправильний або неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковано ліквідоване підприємство. Отже, записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.
Інструкція №58 не передбачає обов`язкової умови про те, що весь запис у трудовій книжці повинен бути здійснений чорнилом одного кольору. Натомість допустимим є використання чорного, синього або фіолетового кольорів.
Посилання пенсійного органу на наявний допис чорнилами іншого кольору є лише припущеннями. У той же час, право позивача на пенсійне забезпечення не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівниками, відповідальними за порядок ведення трудової документації. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу є безпідставними. Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи є протиправними та необхідності зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди роботи (з 01.07.1978 по 24.05.1979, з 01.08.1986 по 31.12.1986, з 01.07.1981 по 01.09.1981, з 01.01.1987 по 10.03.1987, з 10.03.1987 по 31.01.1995, з 01.05.1996 по 31.12.1998 та з 04.09.2001 по 02.10.2001), та здійснити перерахунок і виплату пенсії позивача з 01.01.2022 (дати її призначення), з урахуванням проведених виплат.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Ватаманюк Р.В.