ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 521/13057/22	
Головуючий в 1 інстанції: Бобуйок І.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі – Вовненко А.В.

          розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу Прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” військова частина НОМЕР_1  про скасування постанови, - 

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив скасувати постанову начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майора ОСОБА_2 № НОМЕР_2 від 25.08.2022 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 119,00 грн. за ст. 202 КУпАП.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, а тому звернувся до суду із адміністративним позовом.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року адміністративний позов залишено без задоволення. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким скасувати постанову №131769 від 25.08.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 119,00 грн. за ст. 202 КУпАП. Доводами апеляційної скарги зазначено, що в ході судового розгляду справи не встановлено, чи був позивач ознайомлений зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП і чи міг він ними скористатися при розгляді справи уповноваженою посадовою особою. Таким чином, на думку апелянта, посилання суду на вказані статті Кодексу України про адміністративні правопорушення є безпідставними, так як в ході судового розгляду обставини їх застосування при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не доказані і базуються на припущенні. Апелянт вказує, що в судовому засідання представником позивача були надані додаткові пояснення щодо обставин, які стосуються справи і на підставі яких можна зробити висновок, що ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП не вчиняв. В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності вказано, що позивач порушив прикордонний режим, а саме в`їхав в смугу місцевості між державним кордоном до її тилової лінії в межах Одеського району, в якій встановлені тимчасові обмеження на в`їзд без підстав та документів, чим порушив вимоги п. 3 наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 11.04.2022 р. №447-АГ «Про запровадження тимчасових обмежень», що виданий на підставі п. 5 Положення про прикордонний режим, запровадженого Постановою КМУ від 27.07.1998 №1147, представник позивача надав скріншоти зі сторінок сайту Державної прикордонної служби, в яких є посилання на цей наказ і додатково карта з позначками меж дії додаткових режимних обмежень. В своєму рішенні суд, зазначивши, що норма статті 202 КУпАП має бланкетний характер також послався на згаданий наказ начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 11.04.2022 р. №447- АГ «Про запровадження тимчасових обмежень», але при цьому жодним чином не освітив надані в судове засідання додаткові пояснення та не звернув на них увагу. Між тим в судовому засіданні представник позивача наполягав саме нa відсутності події адміністративного правопорушення, так як місце, в якому ОСОБА_1 було зупинено, знаходиться поза меж дії додаткових режимних обмежень, але суд вказані пояснення до уваги не взяв і ніяким чином це не обґрунтував. Крім того, позивач жодним словом не заявляв про в`їзд в якусь смугу місцевості і факт такого в`їзду судом не встановлений.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. 
Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 25.08.2022 року о10 год. 15 хв. позивач порушив прикордонний  режим, а саме в`їхав в смугу місцевості між державним кордоном до її тилової лінії в межах  Одеського району, в якій встановлені тимчасові обмеження на в`їзд без підстав та документів.
З даного приводу 25.08.2022 року  начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майором ОСОБА_2 винесено постанову №131769 відносно  громадянина  ОСОБА_1 , за якою позивача було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 202 КУпАП  та накладено адміністративне стягнення у розмірі 119,00 грн.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обставини адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають дійсності, оскаржувана постанова відповідає вимогам  ст. 283 КУпАП, а тому суд вважав, що у діях позивача на час розгляду даної справи наявні подія і склад правопорушення, передбаченого  ст. 202 КУпАП.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до ст. 202 КУпАП порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду - тягне за собою накладення штрафу на громадян від семи до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.  
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол  не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Згідно до ч.1 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених у частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтею 110, частинами першою, другою і третьою статті 114, статтею 115, частинами першою, другою статті 116-1, частинами першою, другою і третьою статті 116-3, статтями 119, 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також  статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються  статтями 279-1-279-4  цього Кодексу.
Згідно з ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить  постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Згідно з  ст. 26 Закону України «Про державний кордон України» режим у пунктах пропуску через державний кордон України - порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів, - визначається згідно з законодавством України Державною прикордонною службою України разом з компетентними органами. У приміщеннях і місцях, де здійснюється прикордонний контроль, Державна прикордонна служба України встановлює додаткові режимні правила, що регламентують порядок допуску в них осіб, які беруть участь у контролі та обслуговуванні пасажирів і транспортних засобів закордонного прямування, відправленні з пунктів пропуску транспортних засобів, що вибувають за кордон і прибувають в Україну, а також інші обмеження для запобігання незаконному перетинанню державного кордону України.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про державний кордон України» Державні органи, громадські об`єднання, посадові особи, а також громадяни зобов`язані додержувати режиму державного кордону України, виконувати вимоги прикордонного режиму та режиму в пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до п.19 ч.1  ст.1 Закону України «Про прикордонний контроль» від 5 листопада 2009 року № 1710-VI, режим у пунктах пропуску через державний кордон - порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів, який встановлюється наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з керівником митного органу та керівником підприємства, на території якого розміщено пункт пропуску через державний кордон.
Згідно з п.1 ч. 5 ст.2 Закону №1710-VI  прикордонний контроль забезпечується шляхом установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.04.2022 року №447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень» запроваджено додаткові тимчасові обмеження на в`їзд, провадження робіт у прикордонній смузі, прикордонних контрольованих районах, плавання маломірних суден та інших плавзасобів у внутрішніх водах (далі – наказ № 447-АГ).
Згідно з п. 1 наказу № 447-АГ на період дії в країні воєнного стану до особливого розпорядження, на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону в межах Одеського, Білгород-Дністровського та Болградського контрольованих прикордонних районів Одеської області запровадити додаткові тимчасові обмеження на в`їзд, провадження робіт у прикордонній смузі, прикордонних контрольованих районах та плавання маломірних суден, інших плавзасобів у внутрішніх вод (акваторії водойм).
Відповідно до п.2 наказу № 447-АГ тимчасові обмеження на в`їзд, провадження робіт встановити у смузі місцевості між державним кордоном до її тилової лінії:
в межах Одеського району (Додаток 1 «Смуга дії додаткових тимчасових обмежень в межах Одеського району»): розвилка польових доріг ЛИМАНСЬКЕ, ГРАДЕНИЦІ, насосна станція - східна околиця ГРАДЕНИЦІ по дорозі сполученням ЯСЬКИ - ЛИМАНСЬКЕ до перехрестя з вул. Степова - по вулиці до міждержавного пункту пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Граденці» - західна околиця ГРАДЕНИЦІ - східний уріз берегової лінії озера Путрино - західна околиця ТРОЇЦЬКЕ до понтонного моста через річку Турунчук - східний берег річки Турунчук до річки Курудорова - по середині річки Курудорова - південно-західна околиця БІЛЯЇВКА - північно-західна околиця МАЯКИ до моста через річку Дністер - умовна пряма лінія, яка з`єднує міст в МАЯКИ через річку Дністер та поворот державного кордону в районі прикордонного знаку № 0608;
в межах Білгород-Дністровського району (Додаток 2 «Смуга дії додаткових тимчасових обмежень в межах Білгород-Дністровського району»): насосна станція (прикордонний знак № 0611) - вздовж дороги до західної околиці УДОБНЕ - вздовж північної околиці УДОБНЕ (вздовж вулиці Дзержинського) до перехрестя доріг УДОБНЕ, КОЗАЦЬКЕ - дорога сполученням КОЗАЦЬКЕ, розвилка доріг КОЗАЦЬКЕ, СТАРОКОЗАЧЕ, БІЛГОРОД- ДНІСТРОВСЬКИЙ, пункт пропуску «Старокозаче» - умовна пряма лінія, яка з`єднує розвилка доріг КОЗАЦЬКЕ, СТАРОКОЗАЧЕ. БШГОРОД-ДНІСТРОВСЬКИИ, пункт пропуску «Старокозаче» та перехрестя вулиць Кірова та Пушкіна в СТАРОКОЗАЧЕ - умовна пряма лінія, яка з`єднує перехрестя вулиць Кірова та Пушкіна в СТАРОКОЗАЧЕ та розвилку доріг СТАРОКОЗАЧЕ, КРУТОЯРІВКА, ПЕТРОВКА - по автомобільній дорозі до південної околиці КРУТОЯРІВКА - умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю КРУТОЯРІВКА та південну околицю ФАРАОНІВКА - умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю ФАРАОНІВКА та південну околицю ПЕТРОПАВЛІВКА - умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю ПЕТРОПАВЛІВКА та південну околицю НОВОСЕЛІВКА;
в межах Болградського району (Додаток 3 «Смуга дії додаткових тимчасових обмежень в межах Белградського району»): південна околиця НОВОСЕЛІВКА - умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю НОВОСЕЛІВКА та південну околицю ЮР`ЇВКА - умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю ЮР`ЇВКА та південну околицю НАДРІЧНЕ - умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю НАДРІЧНЕ та південно-східну околицю СЕРПНЕВЕ - умовна пряма лінія, яка з`єднує південно-східну околицю СЕРПНЕВЕ та південно-східну околицю ТАРУТИНЕ - умовна пряма лінія, яка з`єднує південно-східну околицю ТАРУТИНЕ та південно-східну околицю ВИНОГРАДІВКА - умовна пряма лінія, яка з`єднує південно-східну околицю ВИНОГРАДІВКА та північно-східну околицю НОВА ІВАНІВКА - північно-східна околиця НОВА ІВАНІВКА.
Згідно з п. 3 наказу № 447-АГ заборонити в`їзд осіб в смугу місцевості визначену в пункті 2 Наказу, за винятком:
осіб, які постійно або тимчасово проживають чи працюють в її межах, за умов наявності
у них відповідних підтверджуючих документів;
власників (орендаторів) земельних ділянок, які знаходяться у межах смуги, за умов наявності у них відповідних підтверджуючих документів, їх працівників та задіяної техніки згідно завірених представниками органів місцевого самоврядування списків і наявності документів, що посвідчують особу;
осіб, що прямують транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони, згідно з адміністративно-територіальним поділом України;
осіб, що надали письмове запрошення близьких родичів (установ, організацій тощо), посвідчені в порядку, визначеному Законом України «Про нотаріат» або, яких зустрічають особисто особи, що постійно проживають (працюють) у смузі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення № 131769 від 25 серпня 2022 року 25.08.2022 р. о 10 год. 15 хв. Прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» між населеним пунктом ОСОБА_3 та Удобне було виявлено гр. ОСОБА_1 , який порушив прикордонний режим, а саме в`їхав в смугу місцевості між державним кордоном до її тилової лінії в межах  Одеського району, в якій встановлено тимчасові обмеження на в`їзд без підстав та документів, чим порушив вимоги п.3 наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 11.04.2022 р. № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», що виданий п.5 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78  цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Між тим, на думку суду, жодним доказом наявність адміністративного правопорушення в діях позивача встановлена не була.
Після виявлення факту вчинення правопорушення, відповідач, Прикордонна служба “Старокозаче” військова частина НОМЕР_1 ,  були зобов`язані зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Дійсно, за змістом ч. 5 ст. 258 КУпАП, зобов`язань складати протокол про адміністративне правопорушення не було. Разом з тим, відповідач мав право це зробити. У випадку, коли особа заперечує факт вчинення правопорушення, саме протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП міг бути доказом його вчинення, такими доказами могли бути пояснення правопорушника, свідків, рапорти працівників прикордонної служби.
При цьому не є належним доказом усне твердження працівника прикордонної служби, озвучене правопорушнику. Спостереження відповідачем правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії. Таким матеріальним носієм міг бути протокол про адміністративне правопорушення із зазначенням тих матеріалів, що до нього додаються, рапорт або протокол та рапорт, фото та відеофіксація.
Як встановлено судом, працівниками прикордонної служби не складалися жодні матеріали взагалі. Відсутні фото, відеофіксація, схема де саме зупинено позивача, в межах яких заборонювальних знаків.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.
Суд зазначав у наведеному Рішенні, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності (п .2.2 Рішення).
Також Суд у наведеному Рішенні аналізує можливість притягнення особи до відповідальності у так званому у скороченому провадженні. При цьому Суд вказує, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
Тобто, позиція Суду полягає у тому, що навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати такому розгляду справи.
Це пов`язано з тим, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, відповідачем не доведений, оскільки будь-яких матеріалів справи та доказів відповідачем не зібрано.
Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини у справі у зв`язку з чим при ухваленні оскаржуваного рішення суд припустився порушень норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про  задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 131769 від 25 серпня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень  і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу Прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1240,5 грн. (одна тисяча двісті сорок гривень п`ятдесят копійок). 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя:                                                                                               О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                                А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                                     А.Г. Федусик