П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/7499/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Боднарюк Олег Васильович 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
03 жовтня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Полотнянка Ю.П. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобо;в`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області з позовом про  зобов`язання звернутися з поданням, передбаченим пунктом 5 Порядку повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787, до Управління Державної Казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецькій області, про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого останньою в сумі 6596,00 грн, при укладанні договору купівлі - продажу квартири від 16 липня 2019 року.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м.Чернівцях Чернівецькій області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі - продажу квартири, в сумі 6863,00 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернутися з поданням до Управління Державної казначейської служби України м. Чернівцях у Чернівецькій області, про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого - в сумі 6863,00 гривень, при укладенні договору купівлі - продажу квартири від 16.07.2019 року.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області. В апеляційній скарзі зазначив, що відповідач не володіє інформацією щодо прав власності позивача на нерухоме майно, відтак листом позивача повідомлено про те, що законодавством не передбачено порядку визначення осіб, які придбавають житло вперше. Також, позивачем не надано жодного документа, який би підтверджував те, що останній придбав житло і перебував у черзі на одержання житла або придбав житло вперше. Окрім того, відповідач звертав також увагу на те, що орган Пенсійного фонду не наділений повноваженнями щодо визначення особи такою, що придбаває житло вперше або під час придбання житла перебувала у черзі на отримання житла.
Позивач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначив, що судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 16.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сузір`я" та позивачем укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно умов якого позивач придбав квартиру АДРЕСА_1 .
Позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 6863,00 грн, що підтверджується банківською квитанцією.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про повернення сплаченого збору, оскільки він не є його платником в розумінні пункту 9 статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, так як придбавав житло вперше.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.12.2021 року №2400-0502-8/45994 позивача повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви. 
Судом досліджені витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої за фізичною особою ОСОБА_1 зареєстровано на праві власності: квартира АДРЕСА_1 , підстава виникнення - договір купівлі-продажу квартири від 16.07.2019 року № запису 32405789.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що відповідач безпідставно відмовив йому у задоволенні заяви про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, адже така угода була укладена ним вперше.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача звернутися з відповідним поданням до органів Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки позивач 16.07.2019 року саме вперше придбавав житло за договором купівлі-продажу і при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна в сумі - 6863,00 грн., який підлягає поверненню.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР із змінами та доповненнями. (далі - Закон №400/97-ВР )
Відповідно до пункту 9 статті 1 зазначеного Закону платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Пунктом 8 частини 1 статті 2 цього Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (станом на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з абзацом першим пункту 15-1 цього Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Відповідно до пункту 15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Як встановлено судом, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , підставою набуття є договір купівлі - продажу квартири.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком №787.
Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
В свою чергу будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна на підставі договору купівлі - продажу та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.
Суд першої інстанції вірно відмітив, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.
Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.
Таким чином, оскільки саме Держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у вказаних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на Державу.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на неможливість перевірки інформації щодо придбання житлового будинку конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача звернутися з відповідним поданням до органів Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Оскільки позивач 16.07.2019 року саме вперше придбавав житло за договором купівлі-продажу і при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна в сумі - 6863,00 грн., який підлягає поверненню.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 (справа №819/1498/17), 31.01.2018 (справа №819/1667/17) та 20.03.2018 (справа №819/1667/17), що у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України суд враховує при виборі та застосуванні у спірних правовідносинах.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
В свою чергу доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Полотнянко Ю.П.