КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Єдиний унікальний номер справи № 755/20137/21
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9168/2022
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
08 вересня 2022 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді  Мережко М.В.,
суддів: Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 нарішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,
встановив:
 
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 02 червня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2014 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем.
Зазначала, що 02 червня 2015 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття. 
Позивачка посилалася на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дитини, нормального харчування, придбання необхідних речей для побутових потреб дитини. 
Стверджувала, що за відповідачем було зареєстровано автомобіль марки «Ford Mustang», 2017 року випуску, та автомобіль марки «Mini One», 2004 року випуску в період з 02 червня 2015 року по 10 серпня 2021 року. Крім того, 10 березня 2021 року відповідачем було повністю погашено заборгованість по аліментам у розмірі 134 378,15 грн, що свідчить про значне покращення майнового стану відповідача. 
Також вказувала, що з березня 2017 року позивачка з малолітньою дитиною проживає у місті Києві та щомісячні витрати позивача та утримання дитини зросли до 10 000 грн щомісячно. 
На підставі викладеного ОСОБА_2 просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2015 року та визначити його у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 рокупозов задоволено.
Змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2015 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, визначено у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн, щомісячно і до досягнення повноліття.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 рокузмінити в частині визначення розміру аліментів та визначити його у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн з дня набрання законною силою рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.
Апеляційну скаргу мотивував тим, що суд першої інстанції не врахував, що за станом здоров`я він є особою з інвалідністю третьої групи, його доходом є пенсія у розмірі 110 манат (близько 2000 грн). Вказує, що автомобіль марки «Ford Mustang», право власності на який було зареєстровано за відповідачем, було фактично придбано позивачкою. Зазначає, що грошові кошти, які він сплатив у рахунок погашення заборгованості за аліментами, були позичені ним. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечила проти задоволення скарги. Стверджує, що не брала участі у купівлі-продажу  автомобіль марки «Ford Mustang». Зазначає, що позика коштів у розмірі 5000 доларів США для погашення заборгованості по сплаті аліментів, на яку посилається відповідач, не підтверджена належними та допустимими доказами. Вказує, що усі наявні у матеріалах справи докази свідчать про покращення майнового стану відповідача, а тому, просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 рокузалишити без змін.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є зміна способу стягнення аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі - 5000 грн на місяць. При цьому, суд звертає увагу, що апелянт висловлює заперечення лише щодо визначеного судом розміру аліментів до стягнення. Рішення в частині зміни способу стягнення аліментів не оскаржується, тому в цій частині апеляційному перегляду не підлягає.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Встановлено, що з 02 червня 2012 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2014 року було розірвано (а.с. 17, том 1). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15, том 1), яка проживає з позивачем (а.с. 16, том 1).
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття (а.с. 18-20, том 1).
Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дитини, нормального харчування, придбання необхідних речей для побутових потреб дитини. 
При цьому зазначала, що за відповідачем було зареєстровано автомобіль марки «Ford Mustang», 2017 року випуску, та автомобіль марки «Mini One», 2004 року випуску, в період з 02 червня 2015 року по 10 серпня 2021 року. Крім того, 10 березня 2021 року відповідачем було повністю погашено заборгованість по аліментам у розмірі 134 378,15 грн., що свідчить про значне покращення майнового стану відповідача. Також з березня 2017 року позивач з малолітньою дитиною проживає у місті Києві та щомісячні витрати позивача та утримання дитини зросли до 10 000,00 грн. щомісячно.
На підтвердження позовних вимог позивачка надала суду постанову про відкриття виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2015 року (а.с. 21, том 1), розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 10 березня 2021 року у відповідача відсутня заборгованість (а.с. 26, том 1), розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 07 червня 2021 року у відповідача наявні заборгованість по аліментам у розмірі 13 242,30 грн (а.с. 27, том 1), розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 08 вересня 2021 року у відповідача наявні заборгованість по аліментам у розмірі 578,67 грн (а.с. 28, том 1), лист Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2021 року про реєстрацію відповідачем права власності на автомобіль марки «Mini One», 2004 року випуску (а.с. 38, том 1), позитивну характеристику Житлово-будівельного кооперативу «Електрон» від 15 вересня 2021 року (а.с. 44, том 1), позитивну характеристику ОСОБА_3 (а.с. 45, том 1), фіскальні чеки на придбання продуктів харчування, одягу, взуття (а.с. 46-83, том 1).
Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Під час розгляду спарви у суді першої інстанції відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково у розмірі 1500 грн, оскільки є інвалідом пожиттєво та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 80 манат, що еквівалентно 1500,00 грн. Вказав, що для погашення заборгованості по сплаті аліментів було взято в позику грошові кошти у розмірі 5 000,00 доларів США, що підтверджується борговою розпискою. Зазначив, що протягом 2015-2021 року на ім`я відповідача було зареєстровано лише один автомобіль марки «Ford Mustang», 2017 року випуску.
На підтвердження викладених у відзиві обставин відповідач надав суду довідки Міністерства Праці та Соціального захисту населення Азербайджанської Республіки про отримання відповідачем соціальної допомоги по інвалідності 3-ї групи у розмірі 110 манатів (а.с. 98-99, 100-101, том 1), довідку державної податкової служби при Міністерстві економіки Азербайджанської Республіки від 25 жовтня 2021 року про відсутність у відповідача з 2015 року інформації про наявність обов`язку та податкового боргу (а.с. 102-104, том 1), лист Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про реєстрацію права власності на автомобіль марки «Mini One», 2004 року випуску, за особою з аналогічним прізвищем та ім`ям відповідача (а.с. 103, том 1), розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 06 січня 2022 року, відповідно до якого станом на 01 січня 2022 року у відповідача наявна переплата аліментів у розмірі 126424,74 грн. (а.с. 113-117, том 1), розписку від 05 березня 2021 року про отримання відповідачем позики у розмірі 5 000,00 доларів США на строк до 05 березня 2016 року (а.с. 118, 119, том 1).
Крім цього, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач надав суду квитанцію про оплату позивачем вартості придбання автомобіля у розмірі 9 106,00 доларів США (а.с. 134, 135, 139, 143, том 1), роздруківку з інтернет-сайту про вартість автомобіля марки «Ford Mustang», 2018 року випуску, у розмірі 9 106,00 доларів США (а.с. 138, том 1), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Mustang», 2017 року випуску, за відповідачем (а.с. 140, том 1), квитанцію про оплату позивачем вартості придбання автомобіля у розмірі 1 113,00 доларів США (а.с. 141, том 1), квитанцію про оплату позивачем вартості придбання автомобіля у розмірі 1 292,00 доларів США (а.с. 142, том 1), квитанцію про оплату позивачем вартості придбання автомобіля у розмірі 5 000,00 доларів США (а.с. 145, том 1), квитанцію про оплату позивачем вартості придбання автомобіля у розмірі 3 228,00 доларів США (а.с. 146, том 1).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач отримує соціальну допомогу по інвалідності 3-ї групи у розмірі 110 манатів. Відповідач неодноразово перетинав державний кордон України в період з 12 січня 2017 року по 31 грудня 2021 року (а.с. 124, том 1), мав відкриті рахунки в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» в період з 02 червня 2015 року по 30 листопада 2021 року та Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» (а.с. 147-182, 184, 185-193, 195, 196-204, том 1). Також відповідач в період з 02 червня 2015 року по 30 листопада 2021 року мав відкриті рахунки в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 1, 2-92, том 2).
Крім того, суд взяв до уваги, що за відповідачем зареєстровано право власності на автомобіль марки «Ford Mustang», 2017 року випуску, та автомобіль марки «Geely», 2012 року випуску, який 14 вересня 2021 року було відчужено відповідачем (а.с. 94, 95, 96, том 2).
Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, підлягає заміні спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. 
Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 5000 грн, суд першої інстанції не повною мірою врахував матеріальне становище платника аліментів, відсутність у матеріалах справи доказів про розмір доходів, який би дозволяв сплачувати аліменти у зазначеному розмірі, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.
Колегія суддів також звертає увагу, що погашення ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів свідчить про вчинення ним дій, спрямованих на виконання свого обов`язку щодо утримання дитини. При цьому, вказана обставина сама по собі не доводить покращення майнового становища відповідача.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про необхідність зміни рішення в частині визначення розміру аліментів та визначити його у розмірі 3000 грн, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Апеляційний суд, беручи до уваги обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, вважає такий розмір аліментів обґрунтованим та достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини.
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення розміру аліментів.
Керуючись ст.ст.  141, 365, 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 рокузмінити в частині визначення розміру аліментів, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
 
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованаза адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий:                                                                                   М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                Н.В. Ігнатченко
 
С.І. Савченко