ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року 

м. Київ

справа № 824/63/18-а
адміністративне провадження № К/9901/53824/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області
на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.02.2018 (суддя Боднарюк О.В.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 (колегія у складі суддів Смілянця Е.С., Сушка О.О., Залімського І.Г.)
у справі № 824/63/18-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
   
І. РУХ СПРАВИ
   
1.          У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:
-          визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті (наданні) державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" за період з 01.09.2017 по 28.02.2018 протиправними; 
-          визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 16.10.2017 №   10219; 
-          зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї за період з 01.09.2017 по 28.02.2018. 
2.          Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.02.2018, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018, позов задоволено.
3.          20.06.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій відповідач просить скасувати судові рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
4.          Ухвалою Верховного Суду від 14.08.2018 відкрито касаційне провадження. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13.03.2017 позивачем до відповідача подано заяву за № 812 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.
6.          Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації, як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, призначеної з 01.03.2017 по 31.08.2017 у розмірі 1978,21 грн щомісячно, та по зверненню від 17.07.2017 - допомоги одиноким матерям, призначеної з 01.07.2017 по 31.12.2017 у розмірі 709,75 грн щомісячно.
7.          Станом на 14.09.2017 позивачу орендна плата за 2017 рік не виплачувалась. За 2016 рік орендна плата ОСОБА_1 була виплачена в розмірі 450 гривень.
8.          15.09.2017 позивачем до відповідача повторно подано заяву за № 1320 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг, в період з вересня 2017 року по лютий 2018 року та перелік документів, які передбаченні ст. 4 Законом України " Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям". Окрім іншого, було подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, без зазначення перебування у власності земельної ділянки (паю), яка здана в оплатну оренду, згідно договору оренди.
9.          16.11.2017 позивач отримав письмове повідомлення № 107 про відмову в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та сім`ям з дітьми, підставою відмови зазначено «скриття З/Д (пай)».
10.          30.11.2017 на адвокатський запит відповідачем надано лист № 17/2779, в якому зазначається, що після подачі позивачем пакету документів для призначення державної соціальної допомоги, виявлено наявність земельного паю та договір оренди земельної ділянки від 14.12.2016, що стало підставою для перерахунку державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, призначеної за зверненням від 13.03.2017, та допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) від 17.07.2017, що призвело до надмірно виплаченої допомоги в сумі 279,51 грн, яка буде утримуватись з належної допомоги по 20%. Повідомлено позивача, що право на наступний строк звернення для призначення державної соціальної допомоги настане з березня 2018 року.
11.          26.12.2017 на звернення адвоката надано відповідь за №01-17/2965. Позивача повідомлено про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у зв`язку з приховуванням інформації про фактичний розмір земельних ділянок.
12.          Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулася до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що при подачі документів на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у березні, липні 2017 року не мала умислу (прямого чи непрямого) щодо подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.
14.          Зазначала також, що 28.10.2016 набула право власності на земельну ділянку площею 1,1537 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі договору оренди від 14.12.2017 вказана ділянка передана ФОП ОСОБА_2 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.01.2017.
15.          Факт не включення у декларацію про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї, земельної ділянки, пов`язує зі своєю необізнаністю та відсутністю, станом на березень, липень 2017 року будь-яких доходів від оренди земельної ділянки.
16.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, покликаючись на правомірність його дій.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ   ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що відповідач при відмові позивачу у призначені соціальної допомоги, не з`ясував причин, що слугували підставою для подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, та не встановив умисних дій, спрямованих на подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан особи, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.
Зміст ст.7 Закону №1768 визначає склад порушення в діях особи за наявності навмисного неподання або приховування відомостей. При цьому, таке порушення є підставою для встановлення права на державну соціальну допомогу.
Суд першої інстанції вважає, що позивач не може бути позбавлений такого права, в той час коли це право йому гарантоване державою. Сума коштів (450 грн), які позивач отримала від оренди земельної ділянки, не гарантує повноцінне існування людини.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.          У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.
19.          Скаржник зазначає, що позивач була попереджена про обов`язок своєчасно повідомляти про всі обставини, що впливають на виплату допомоги та попереджена про відмову у призначенні або припинення виплати допомоги (повернення нарахованих коштів) в разі подання неповних чи недостовірних даних про доходи та майновий стан.
В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, позивач не зазначила про наявність у її власності земельної ділянки площею 1,1537 га, а тому відповідач правомірно припинив виплату соціальної допомоги  та зробив перерахунок і прийняв рішення про утримання надмірної виплати з належної допомоги по 20% в місяць.
20.          У відзиві позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
22.          Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям врегульована Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 № 1768-III (далі - Закон № 1768-III).
23.          Відповідно до статті 1 Закону № 1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних причин від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
24.          Згідно із частинами першою-третьою статті 4 Закону № 1768-III заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.
25.          Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1768-III розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.
26.          Відповідно до ст. 6 Закону №1768-III, державна соціальна допомога призначається на шість місяців.
27.          У відповідності до ст. 7 Закону № 1768-III державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли:
-          працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);
-          з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;
-          у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).
28.          За наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо:
-          у складі сім`ї є особа з інвалідністю;
-          у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);
-          неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.
29.          Призначена державна соціальна допомога може бути зменшена до 50 відсотків її розміру у разі невикористання сім`єю можливостей знаходження додаткових джерел для існування.
30.          Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.
31.          Таким чином, виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї при зверненні до відповідного державного органу із заявою про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості при призначенні зазначеної допомоги та виплачені її розміру.
32.          При цьому, призначення соціальної допомоги, у випадку передбаченому частиною другою статті 7 Закону № 1768-III, є правом, а не обов`язком суб`єкта владних повноважень, і за умови дотримання порядку, передбаченого статтею 4 Закону № 1768-III, зокрема, подання декларації про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї.
33.          Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою КМ України від 24.02.2003 № 250 (далі - Порядок № 250).
34.          Пунктом 12 Порядку № 250 передбачено: у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.
35.          За пунктом 25 Порядку № 250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.
36.          Відповідно до пункту 28 вказаного Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.
37.          У справі, що розглядається суди встановили, що у вересні 2017 року позивачем до відповідача було подано пакет документів, де виявлено довідки про наявність у власності земельної ділянки (паю) площею 1,1537 га, яка платно здана в оренду ФОП ОСОБА_3 на підставі договору оренди від 14.12.2016, що і слугувало підставою для припинення виплат допомоги та прийняття вимоги про повернення надмірно виплачених коштів.
38.          Проте, станом на 14.09.2017 позивачу орендна плата за 2017 рік не виплачувалась, а за 2016 рік орендна плата ОСОБА_1 була виплачена в розмірі 450 гривень.
39.          Враховуючи зазначене вище, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки позивач самостійно повідомила відповідача про наявність додаткового доходу, в її діях не встановлено факту умисних дій спрямованих на подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан особи, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.
40.          Крім того, сума коштів (450 грн), яку позивач отримала, здавши в оренду земельну ділянку, є сумою, яка не гарантуватиме повноцінне існування людини.
41.          За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваних судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
42.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
43.          Судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359   КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області залишити без задоволення.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року у справі № 824/63/18-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук
   
Суддя                                                                                         А.А. Єзеров
   
Суддя                                                                                            О.П. Стародуб