ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року	Львів	Справа № 460/25814/22 пров. № А/857/16378/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові   апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 460/25814/22 за адміністративним позовом Управління Держпраці у Рівненській області до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)   про визнання дій протиправними, скасування постанов, зобов`язання вчинення певних дій, 
місце ухвалення судового рішення  	м.Рівне	
Розгляд справи здійснено за правилами	позовного провадження в окремих категоріях справ	
суддя у І інстанції	Недашківська К.М.	
дата складання повного тексту рішення	10 жовтня 2022	

ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року повернуто  позовну заяву у справі № 460/25814/22 за адміністративним позовом Управління Держпраці у Рівненській області до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)   про визнання дій протиправними, скасування постанов, зобов`язання вчинення певних дій.
Не погоджуючись з  вказаною ухвалою позивач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить обумовлену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що 11.09.2020 року відповідачем винесено  постанови про закінчення виконавчих проваджень №62604939, №62605004, №62605084, №62604497, №62604424, №62604312, №62605267, які отримано позивачем 01.03.2021.
23 грудня 2020 року Восьмим апеляційним адміністративним судом винесено постанову №460/3829/20, якою рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року скасовано, у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу відмовлено.
Надалі позивач неодноразово звертався до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)   щодо відкриття виконавчих проваджень  №62604939, №62605004, №62605084, №62604497, №62604424, №62604312, №62605267 у зв`язку з тим, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року по справі №460/3829/20 у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу  (які стосуються вказаних виконавчих проваджень) відмовлено. Вказує на порушення його права на доступ до  суду.
Учасники справи повідомлені про розгляд апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання ухвал про відкриття провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на  електронні пошти зазначених учасників справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, зазначену в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ч.2 ст.312 КАС України, вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції застосував правові наслідки передбачені  частиною другої статті 123, пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк  дійшов висновку, що позивач у встановлений строк звернення до суду не звернувся, підстави для поновлення строку звернення до суду, наведені позивачем у заяві, судом визнано неповажними.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.08.2022 року до Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління Держпраці у Рівненській області (далі позивач) до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коженова С.С.; скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень №62604939, №62605004, №62605084, №62604497, №62604424, №62604312, №62605267 від 11.09.2020 та зобов`язати відновити виконавчі провадження по постановах про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №459/17-00-13-04/1854019125/000015/ДПС від 21.04.2020, №458/17-00-13-04/1854019125/000016/ДПС від 21.04.2020, №462/17-00-13-04/1854019125/000017/ДПС від 21.04.2020, №461/17-00-13-04/1854019125/000018/ДПС від 21.04.2020, №462/17-00-13-04/1854019125/000019/ДПС від 21.04.2020, №511/17-00-13-04/1854019125/000020/ДПС від 24.04.2020, №516/17-00-13-04/1854019125/000021/ДПС від 30.04.2020.
Ухвалою суду від 23.08.2022 позовна заява залишена без руху та надано строк для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та для усунення недоліків позовної заяви.
Позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, де зазначив, що рішенням Рівненького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі №460/5526/21 визнано протиправними та скасовано постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими особами: №459/17-00-13-04/1854019125/000015/ДПС від 21.04.2020, №458/17-00-13-04/1854019125/000016/ДПС від 21.04.2020, №462/17-00-13-04/1854019125/000017/ДПС від 21.04.2020, №461/17-00-13-04/1854019125/000018/ДПС від 21.04.2020, №462/17-00-13-04/1854019125/000019/ДПС від 21.04.2020, №511/17-00-13-04/1854019125/000020/ДПС від 24.04.2020, №516/17-00-13-04/1854019125/000021/ДПС від 30.04.2020.
Рішення суду від 29.07.2020 Управління отримало 21.08.2020 з відміткою про не набрання рішенням законної сили. Таким чином, 14 вересня 2020 року Управлінням Держпраці у Рівненській області було подано апеляційну скаргу на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 по справі №460/3829/20 до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
23 грудня 2020 року Восьмим апеляційним адміністративним судом винесено постанову №460/3829/20, якою рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року скасовано, у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу відмовлено.
Однак, 01.03.2021 до Управління надійшли постанови про закінчення виконавчих проваджень від 11.09.2020 року №62604939, №62605004, №62605084, №62604497, №62604424, №62604312, №62605267. 
Управління бажало досудово врегулювати даний спір, відповідно Управлінням було повторно скеровано до відділу державної виконавчої служби у місті Рівному заяви про відкриття виконавчого провадження з обґрунтуванням того, що Восьмим апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження та винесено постанову від 23.12.2020 у справі №460/3829/20, якою рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 в адміністративній справі №460/3829/20 скасовано. 
Натомість, відділом державної виконавчої служби у місті Рівному скеровано до Управління повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке останнє Управління отримало 12.08.2022.
Тому, позивач вважає, що дотримуючись вимоги пункту 1 частини другої статті 287 КАС України, звернувся у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 122 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено спеціальні строки звернення до суду. Так, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути оскаржено у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, а щодо оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк.
Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Колегія суддів звертає увагу, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення прав, свобод чи інтересів, за захистом яких вона звертається до суду.
З матеріалів справи вбачається, що постанови, які оскаржуються позивачем, датовані 11 вересня 2020 року. При цьому, вказані постанови отримані позивачем 01 березня 2021 року.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем пропущено строк на оскарження до суду дій та постанов, які вчинені   11  вересня  2020 року про закінчення виконавчих проваджень.
Однак, всупереч цьому адміністративний позов поданий 18.08.2022, тобто з пропущенням строку звернення до суду.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до  Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року     № 17-рп/2011  обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Частиною другою  статті 6 КАС України  передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів"  встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до  статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; пункт 33).
Суд зауважує, що норми  КАС України  не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою  статті 77 КАС України  повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Факт винесення Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови у справі №460/3829/20 та   подання повторної заяви про відкриття виконавчого провадження не могло стати перешкодою для звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження.
Як наслідок колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав достатніх і належних доказів, які б підтверджували, що у період з 01 березня 2021 року по 18.08.2022 існували об`єктивно непереборні, істотні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування спірних постанов та дій державного виконавця.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення.
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 460/25814/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос