ПОСТАНОВА 
Іменем України

29 листопада 2022 року                                                         м. Кропивницький

справа № 694/1347/20
провадження № 22-ц/4809/1049/22 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л.,Чельник О. І.,
за участі секретаря – Гончар В. В.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал», 
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Манзюка Тараса Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2021 року у складі судді Запорожця О. М. і

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Віва Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило:
-стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 126-З/ФО від 22 листопада 2019 року в розмірі 372 778 грн 73 коп;
-стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірір 5 591,69 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 22 листопада 2019 року між ТОВ «ФК «Віва капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір № 126-З/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії у розмірі 300 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних від суми кредиту.
Кредит надано строком на 36 календарних місяців з 22 листопада 2019 року по 21 листопада 2022 року.
Позивач вказує, що  зобов`язання за договором виконав в  повному обсязі, а саме надав   ОСОБА_1   кредит у розмірі, встановленому договором, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала.  
22 листопада 2019 року в забезпечення виконання зобов`язання між ТОВ «ФК «Biвa Капітал» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №126-3/ФО П, за умовами якого, у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за основним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитодавцем, як солідарні боржники.
Внаслідок неналежного виконання відповідачами  умов договору, заборгованість останніх перед позивачем станом на 30 вересня 2020 року становить 372 778,73 грн, яка складається із наступного: 300000 грн - заборгованість за кредитом; 72778,73 грн - заборгованість за відсотками.
Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2021 року позов ТОВ «ФК «Віва Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» заборгованість за кредитом в розмірі 372778,73 грн, та судового збору в сумі 5591,69 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що отримані позичальником кошти позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування.
В апеляційній скарзі адвокат Манзюк Т. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Віва капітал» відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно досліджено п. 1.6, п. 4.1 та розділ 8 кредитного договору про відповідальність за невиконання або неналежне виконання договору, яким не передбачено право вимагати стягнення тіла кредиту у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань зі сплати відсотків за кредитом під час дії договору у відповідності до графіку повернення кредиту.
Вважає, що на момент звернення до суду позивач мав право стягнути лише заборгованість за відсотками та пеню/штрафи, а право вимагати стягнення кредиту у повному обсязі у відповідності до графіку погашення кредиту у позивача виникне на наступний день після останього дня виплати за договором, тобто після 22.11.2022.
Від ТОВ «ФК «Віва Капітал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2021 року року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Манзюк Т. Ю., який представляє інтереси   ОСОБА_1 , підтримав доводи апеляційної скарги,адвокат Грушевий Ю. В., який представляє інтереси ТОВ «ФК «Віва Капітал», заперечував проти доводів апеляційної скарги.
ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без його участі, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір № 126-З/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії у розмірі 300000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних від суми кредиту.
Кредит надано строком на 36 календарних місяців з 22 листопада 2019 року по 21 листопада 2022 року.
22 листопада 2019 року в забезпечення виконання зобов`язання між ТОВ «ФК «Biвa Капітал» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №126-3/ФО П, за умовами якого, у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за основним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитодавцем, як солідарні боржники.
Внаслідок неналежного виконання відповідачами  умов договору, заборгованість останніх перед позивачем станом на 30 вересня 2020 року становить 372 778,73 грн, яка складається із наступного: 300 000 грн - заборгованість за кредитом; 72 778,73 грн - заборгованість за відсотками.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Матеріалами справи підтверджується, між ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір № 126-З/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії (для фізичних осіб) у розмірі 300000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних від суми кредиту (а.с. 8-11).
Відповідно до п. 1.6 кредит надається строком на 36 календарних місяців, з 22 листопада 2019 року по 21 листопада 2022 року(а.с. 8 на звороті).
Згідно з п. 1.1. кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 300000 гривень на засадах строковості, поворотності, пільгового характеру використання, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі, а також виконати в повному обсязі інші зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Періодичність та розміри зменшення Ліміту Кредитної лінії за цим Договором встановлені в Додатку № 1 до цього Договору.
Згідно з п. 2.1. плата за користування кредитом за цим Договором становить 40 % процентів річних від загальної суми виданого Кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 37,2% процентів. Обчислення реальної річної процентної ставки базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі.
Як вбачається з п. 4.1. протягом строку, передбаченого п. 1.6 цього Договору (кредит надається строком на 36 календарних місяців з 22.11.2019 року по 21.11.2020 року), позичальник зобов`язаний здійснювати повернення Кредиту та сплачувати проценти за його користування частинами в розмірах, порядку та строки, визначені згідно Графіка платежів, що є Додатком до цього Договору та є його невід`ємною частиною.
Згідно з п 5.1.2 позичальник зобов`язаний повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та нарахованою пенею в термін, визначений п.1.6 цього Договору, із урахуванням строків, передбачених Графіком платежів.
Також п. 8.1. передбачено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до п. 8.2. порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням законодавства України та умов, визначених змістом цього Договору.
Відповідно до графіку платежів, що є Додатком № 2 до договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії, позичальнику встановлена періодичність та розміри платежів кредиту та сплати процентів за користування ним (а. с. 12).
Також, позивачем надано до суду копію платіжного доручення №1659 від 22.11.2019, призначення платежу зазначено: «зарахування кредиту ОСОБА_1 згідно договору №126-3/ФО від 22.11.2019 та заяви від 22.11.2019» на суму 150000 грн, та копію платіжного доручення №1662 від 25.11.2019 року, призначення платежу зазначено: «зарахування кредиту ОСОБА_1 згідно договору №126-3/ФО від 22.11.2019 та заяви від 25.11.2019» на суму 150000 грн (а.с.17-18).
На обґрунтування фактичної суми заборгованості, позивачем по справі ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» надано суду розрахунок заборгованості за договором № 126-З/ФО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії від 22 листопада 2019 року, з якого вбачається, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 по кредиту станом на 30 вересня 2021 року становить 372 778 грн 73 коп, та складається з наступного:
- 300000 грн - заборгованість за кредитом;
- 72 778,73 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 19).
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що фактично отримані та використані кошти позичальник ОСОБА_1 добровільно ТОВ «ФК «Віва Капітал» повернула, а також приймаючи до уваги умови кредитного договору, що свідчить про порушення прав компанії, суд приходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржників виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за користуваня кредитними коштами.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неповно досліджено кредитний договір, яким не передбачено право вимагати дострокового стягнення тіла є безпідставними з огляду на те, що зазначене право передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а згідно умов самого кредитного договору у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць (п. 5. 4. 3. 2.) кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати процентів за весь час фактичного користування кредитом (п. 5. 4. 3).
Таким чином, оцінивши сукупність зібраних по справі доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал»  суми заборгованості за кредитним договором № 126-3/ФО від 22.11.2019 та процентів за користування кредитними коштами.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
       Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу адвоката Манзюка Тараса Юрійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2021 року без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 05.12.2022.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 

Судді                                                                 О. Л. Карпенко

О. І. Чельник