ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/13038/20                                                                       Суддя першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,
          при секретарі                    - Ткаченко В.В., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року, позивач- ОСОБА_1 звернулась до Шевченківський районний суд міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії зазначаючи, що не отримала гарантоване відшкодування коштів за вкладом внаслідок бездіяльності Уповноваженої особи Фонду, а тому має право на відшкодування майнової шкоди.
Рішенням20 Шевченківського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року у справі №761/13038/ позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року та ухвалено нове, яким стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 200 000,00 грн.
Постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року частково задоволено касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, закрито провадження у справі та повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до суду адміністративної юрисдикції.
Ухвалою від 27 жовтня 2021 року Верховний Суд передав справу №761/13038/20 на продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
02 листопада 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 48251, від представника позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує, що протиправна бездіяльність уповноваженої особи Фонду була встановлена судом при розгляду адміністративної справи № 826/6539/15, і ця обставина, в силу ч.4 ст. 78 КАС України не підлягає повторному доказуванню, фактично наразі (після ліквідації банка) стягнення з відповідача неотриманих коштів є єдиним способом, який може ефективно захистити порушене право позивача.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що причиною неотримання ОСОБА_1 передбаченого законом відшкодування є протиправне не включення Уповноваженою особою Фонду позивача в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в межах 200 000,00 грн. за рахунок Фонду у відповідності до вимог статей 26, 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки, внаслідок протиправної бездіяльності уповноваженої особи Фонду, позивач не отримала гарантоване відшкодування коштів в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 200 000,00 грн.
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2014 року між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ «КБ «УФС» (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Вигідний Альянс» № 43900, за умовами якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 16 000 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 04 жовтня 2014 року та зобов`язується сплачувати проценти за їх користування.
Згідно із платіжним дорученням № TR.58197.748.208 від 04 липня 2014 року позивач внесла на рахунок банку кошти в сумі 16 000 доларів США.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 серпня 2014 року № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С. І.
Наказом Уповноваженої особи від 30 жовтня 2014 року створено Комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів, яка визнала нікчемним правочин (договір) банківського вкладу № 43900, укладений 04 липня 2014 року між позивачем та ПАТ «КБ «УФС».
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі № 826/6539/15 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС»  Оберемка Р. А. визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги у вказаній частині задоволено: 
- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С. І. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) «Вигідний Альянс» від 04 липня 2014 року № 43900; 
          - зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Оберемка Р. А. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом ПАТ «КБ «УФС» згідно із договором банківського вкладу (депозиту) «Вигідний Альянс» від 04 липня 2014 року № 43900 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 
          - в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2015 року - залишено без змін.
07 червня 2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив про завершення виплат гарантованих сум відшкодування коштів вкладникам банку ПАТ «КБ «УФС» на підставі частини сьомої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у зв`язку з подачею Уповноваженою особою Фонду державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань документів для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи).
Не отримавши гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом внаслідок протиправної бездіяльності Уповноваженої особи Фонду, позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
Згідно з положеннями пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, вклад- кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу.
Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI передбачено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".
Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.
Отже, Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин:
1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних;
2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати;
3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн;
4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників;
6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі № 826/6539/15 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС»  Оберемка Р. А. визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги у вказаній частині задоволено: 
- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С. І. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) «Вигідний Альянс» від 04 липня 2014 року № 43900; 
          - зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Оберемка Р. А. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом ПАТ «КБ «УФС» згідно із договором банківського вкладу (депозиту) «Вигідний Альянс» від 04 липня 2014 року № 43900 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 
          - в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2015 року - залишено без змін.
Тобто статус позивачки як вкладника вже встановлено у справі № 826/6539/15 та не потребує доведення.
Як було становлено судом першої інстанції станом на дату розгляду справи в суді, ОСОБА_1 не отримала гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "КБ "УФС" за договором "Вигідний альянс", що відповідачем не заперечується.
Тобто предметом розгляду даної справи не є питання статусу позивача як вкладника та обов`язку Фонду гарантування вкладів позивачів включити позивача до відповідного реєстру. Це питання вже було вирішено адміністративним судом. Предметом спору є бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом (депозитом) на виконання постанови суду у справі № 826/6539/15.
Враховуючи зазначене, колегія суддів відхиляє покликання відповідача на статтю ч. 7 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи, оскільки відповідач не обґрунтував підстав невиплати коштів позивачу ані у період з 13.11.2014 року (початок процедури ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ") по 14.08.2019 року (внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №12661110046007762 про припинення державної реєстрації ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" як юридичної особи), ані в період з 18.07.2017 (дата ухвалення постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/6539/15) по 14.08.2019 року.
Колегія суддів зауважує, що до припинення банку відповідач мав близько п`яти років для виконання зобов`язань перед позивачем щодо виплати їй відшкодування коштів за вкладом, в тому числі майже два роки після винесення судового рішення, яким було визначено статус позивача як вкладника. Однак зобов`язання не виконав. Зважаючи на вищенаведене, припинення банку як юридичної особи не може бути підставою для невиплати позивачу відшкодування, передбаченого законодавством та судовим рішенням.
Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації
Аналогічна позиція була висловлена в постановах Верховного Суду від 29.04.2021 року у справі №200/14379/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 200/3695/20-а, від 26 травня 2021 року у справі № 200/3647/20-а тощо.
Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко     

                                                                                                    С.Б.Шелест 

Повний текст виготовлено 06 грудня 2022 року.