Справа № 991/4825/22
Провадження 1-кс/991/4845/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року                                                                        м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_7, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_8, особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу підозрюваного ОСОБА_1 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 від 30.09.2022 р. у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 р.,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга підозрюваного ОСОБА_1 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 від 30.09.2022 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 29.09.2022 (далі - Клопотання) про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 р. (далі - Кримінальне провадження), досудове розслідування в якому здійснюється за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, в якій просить:
- скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 від 30.09.2022 р. про відмову у задоволенні Клопотання;
-  зобов`язати детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 здійснити ряд процесуальних (слідчих) дій у кримінальному провадженні, зазначених у Клопотанні, а саме: здійснити допити директора компанії TECKFORCE LIMITED громадянки України  ОСОБА_2 , директора компанії VESTER MANAGEMENT громадянки України ОСОБА_3 , в ході проведення допитів з`ясувати ряд питань, вказаних у Клопотанні.
Скарга мотивована тим, що 29.09.2022 ОСОБА_1 в порядку ст. 220 КПК України було направлено до НАБУ Клопотання, за результатом розгляду якого детективом НАБУ ОСОБА_9 винесена постанова від 30.09.2022 р. про відмову у задоволенні даного клопотання. Вважаючи дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує права сторони захисту, гарантовані кримінальним процесуальним законодавством, ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді з даною скаргою.
Особа, що звернулась із скаргою, ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив задовольнити в повному обсязі.
Детектив ОСОБА_4 повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, однак до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дійшов наступних висновків.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. 
На підставі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. 
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу (ч. 3 ст. 93 КПК України).
У відповідності до положень ст. ст. 110, 220, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України у випадку повної відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим, прокурором виноситься вмотивована постанова.
Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України (розгляд скарг на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій), передбачає не лише перевірку дотримання слідчим/прокурором норм чинного кримінального процесуального законодавства при вирішенні клопотань про проведення слідчих дій та винесенні постанови за результатом розгляду відповідних клопотань, а опосередковано й оцінку таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності здійснення таких слідчих дій.

Під час судового розгляду встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у Кримінальному провадженні, зокрема, за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
В рамках Кримінального провадження 29.09.2022 ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України подав клопотання від 29.09.2022 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 р. - здійснити допити директора компанії TECKFORCE LIMITED громадянки України ОСОБА_2 , директора компанії VESTER MANAGEMENT громадянки України ОСОБА_3 , в ході проведення допитів з`ясувати ряд питань, вказаних у Клопотанні.
За результатами розгляду вказаного Клопотання детективом НАБУ ОСОБА_9 винесено постанову від 30.09.2022 р. про повну відмову у задоволенні Клопотання.
Відповідна постанова детектива є предметом оскарження у даній справі.
Так, детектив мотивував своє рішення тим, що (1) в ході досудового розслідування вже допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щодо причетності їх до діяльності компаній TECKFORCE LIMITED, VESTER MANAGEMENT S.A., встановлено обставини, що мають значення для кримінального провадження; (2) в рамках міжнародного співробітництва вже отримано відомості та документи, що мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема, щодо встановлення бенефіціарних власників компаній TECKFORCE LIMITED, VESTER MANAGEMENT S.A.
Згідно положень ст. 95 КПК України процесуальними джерелами доказів є, в тому числі, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. 
Відповідно до Глави 20 КПК України допит віднесений до слідчих дій. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України). 
Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
В даному випадку ОСОБА_1 ставиться питання про проведення слідчої дії - допиту свідка. Отже, слідчий суддя має дослідити оскаржуване рішення детектива на предмет його законності і обґрунтованості у взаємному зв`язку з необхідністю проведення відповідної слідчої дії (допит вказаних осіб) з точки зору досягнення її мети у Кримінальному провадженні. Враховуючи завдання і засади кримінального провадження, слідчий суддя має встановити, чи була відмова детектива у задоволенні Клопотання обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті прийняття оскаржуваного рішення не були порушені права особи, яка звернулася з відповідним клопотанням.
Зі змісту питань, вказаних у Клопотанні як такі, що потребують на думку ОСОБА_1 з`ясування, а також у відповідності до наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 вбачається, що необхідність допиту директора компанії TECKFORCE LIMITED громадянки України ОСОБА_2 та директора компанії VESTER MANAGEMENT S.A. громадянки України ОСОБА_3 викликана потребою у встановленні того, чи є ці особи бенефіціарними власниками вказаних компаній, та чи знайомі відповідні особи з  ОСОБА_1 , а також встановлення того, чи пов`язаний  ОСОБА_1  будь-яким чином із компаніями TECKFORCE LIMITED та VESTER MANAGEMENT S.A.
В оскаржуваній постанові детектив на обґрунтування мотивів відмови у задоволенні Клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування вже допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щодо причетності їх до діяльності компаній TECKFORCE LIMITED, VESTER MANAGEMENT S.A., та в ході проведених допитів встановлено обставини, що мають значення для кримінального провадження.
Так, наявні у матеріалах справи протоколи допиту свідків  ОСОБА_2  та  ОСОБА_3 підтверджують, що відповідні особи в рамках Кримінального провадження надали показання, у відповідності до яких ціособи повідомили, що така особа як  ОСОБА_1  їм не відома, з іншими пов`язаними з подіями, що розслідуються в рамках Кримінального провадження, особами ані  ОСОБА_2 , ані  ОСОБА_3 не були знайомі, зокрема,  ОСОБА_3 у своїх показаннях зазначила, що компанія VESTER MANAGEMENT S.A. їй невідома, в інтересах цієї компанії договір з компанією Ceterum Limited не укладала. Зі свого боку,  ОСОБА_2  у своїх показаннях зазначила, що власником та директором жодних юридичних осіб, зареєстрованих в Україні та за її межами, не була, компанія TECKFORCE LIMITED їй невідома, директором відповідного підприємства вона не була.
Відтак, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вже були допитані детективом з приводу обставин, що встановлюються у Кримінальному провадженні, та надали показання, зміст яких виключає необхідність у проведенні їх повторного допиту з тих питань, про з`ясування яких ОСОБА_1 просить у Клопотанні, оскільки вказані особи повідомили, що не були знайомі та не підтримували жодних контактів ані з ОСОБА_1 , ані з іншими пов`язаними з ним особами, а також повідомили, що власниками/директорами компаній TECKFORCE LIMITED та VESTER MANAGEMENT S.A. не були, такі підприємства їм взагалі невідомі. 
За ч. 1 ст. 65 КПК України Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 повідомили, що їм невідома особа ОСОБА_1 та вони не обізнані про існування таких компаній як TECKFORCE LIMITED та VESTER MANAGEMENT S.A., відсутні підстави вважати, що такі особи у разі їх повторного допиту в якості свідків можуть повідомити інформацію щодо реальних власників вказаних компаній, а також щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_1 будь-яких зв`язків із компаніями TECKFORCE LIMITED та VESTER MANAGEMENT S.A., отримання ним від цих компаній будь-яких доходів. З урахуванням того, що існують достатні підстави вважати, що наведені обставини вказаним особам невідомі, вказана ОСОБА_1 потреба у здійснення їх допиту як свідків з наведених у Клопотанні питань є необгрунтованою.
З огляду на перелік питань і обставин, які планує з`ясувати сторона захисту за допомогою допиту ОСОБА_5  та ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку, що за результатом вже проведеного допиту  ОСОБА_5 та ОСОБА_3 детективом отримано відповіді цих осіб, що надають можливість встановити обставини, з метою встановлення яких ОСОБА_1 звернувся до детектива з Клопотанням щодо проведення допиту таких осіб. 
Крім того, у оскаржуваній постанові детектив зазначив, що відомості та документи щодо бенефіціарних власників компаній TECKFORCE LIMITED, VESTER MANAGEMENT S.A. отримані в ході досудового розслідування, отже відповідна інформація перебуває у матеріалах Кримінального провадження, з якою сторона захисту має можливість ознайомитися в порядку, передбаченому положеннями КПК України. 
Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що детективом ОСОБА_4 за результатами розгляду Клопотання винесено обґрунтоване процесуальне рішення, що відповідає вимогам, передбаченим ч.5 ст. 110 КПК України, а тому не вбачається підстав для скасування відповідної постанови.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .
 Керуючись статтями 5, 9, 303, 306-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                                       ОСОБА_7