ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1315/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №694/248/21 Категорія: 311010000 	Сакун Д. І. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27 жовтня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л., Новікова О.М.
за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги - структурного підрозділу комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: керівник КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» Фесун Ігор Анатолійович, в.о. начальника Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги - структурного підрозділу комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» ОСОБА_2 про скасування наказів про дисциплінарні стягнення у вигляді доган, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення недоплаченої заробітної плати і компенсації за невикористану відпустку та стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що згідно наказу №13-ко від 25.02.2013 року позивач був прийнятий на роботу на посаду водія першого класу відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги Звенигородської ЦРЛ. В подальшому 31.05.2013 року був звільнений з займаної посади у зв`язку з переведенням до КУ “Обласний центр екстреної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” та з 01.06.2013 року був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів (виїзних бригад) 1 класу Звенигородської СЕШМД - філії “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” у порядку переведення з Звенигородської ЦРЛ. Згідно наказу № 5-кл від 18.01.2021 року позивач був звільнений з займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором. Вважає такий наказ незаконним з наступних підстав.
У відповідності до п. 2.2.1 посадової інструкції водія транспортних засобів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад Звенигородської СЕШМД КНП ОЦЕМД та МК Черкаської обласної ради перед тим, як заступити на зміну, водій приймає від змінного водія автомобіль, перевіряючи його технічний та санітарний стан, а також проводиться перевірка стану здоров`я водія шляхом проведення його медогляду. Згідно графіка виходу водіїв на роботу в грудні 2020 року позивач мав заступити на зміну о 20 год. 01.12.2020 року і працювати до 8 год. ранку 02.12.2020 року. Під час його медичного огляду, а саме вимірювання артеріального тиску, було виявлено, що він дещо підвищений і становить 150/95 мм рт.ст. В зв`язку з цим позивач не був допущений до керування транспортним засобом, але залишався на зміні, перебуваючи в кімнаті для відпочинку водіїв автомобілів ПІМД. Рішення про відсторонення позивача від роботи було прийнято в телефонному режимі старшим фельдшером ОСОБА_3 . В подальшому 2 грудня близько 16 год. позивачу стало відомо про те, що адміністрацією Звенигородської СЕШМД видано наказ, яким він зобов`язувався пройти позачерговий медичний огляд та надати результат огляду до 10 год. 03.12.2020 року. Проте, в поліклінічному відділенні позивачу сказали, що вони не попереджені про проходження ним медогляду, медогляд в період карантину не проводиться взагалі і порадили пройти огляд лікаря-нарколога і лікаря-психіатра. Вказує, що наказ № 81-к від 02.12.2020 року є незаконним, оскільки проведення профілактичних медичних оглядів на період пандемії відмінено, крім того, ОСОБА_1 фізично не зміг пройти медогляд, дізнавшись про наказ о 16 годині, а до 10 год. ранку наступного дня подати документи щодо його результатів. В подальшому позивачу стало відомо, що оскільки, він до 10 год. 03.12.2020 року не надав документів про результати пройденого медичного огляду, не виконав вимоги наказу № 81-к від 02.12.2020 року, а тому адміністрацією видано наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Вважає, що Наказ № 82-к від 03.12.2020 року підлягає до скасування як незаконний, оскільки, він, по-перше, виданий з порушенням норм чинного законодавства, а саме вимог постанови КМУ № 392 від 10.05.2020 року, якою з метою розвантаження лікувальних закладів та недопущення інфікування громадян коронавірусом передбачено залучення до роботи працівників без проходження ними періодичних медичних оглядів, а по-друге, викладені у наказі факти не відповідають дійсності, оскільки, він не категорично відмовився від проходження медогляду, як зазначено в наказі, а пройшов його, проте, з порушенням строків, зазначених в наказі, оскільки, у відведені адміністрацією строки пройти огляд було фізично не реально.
Крім того, працюючи на автомобілі “швидкої допомоги” УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , бортовий номер НОМЕР_2 у денну зміну 14.01.2021 року, позивач виявив несправність рульового механізму, про що і повідомив старшого водія ОСОБА_4 і начальника Звенигородської СЕШМД ОСОБА_5 . Однак, 15.01.2021 року в.о. начальника Звенигородської СЕШМД ОСОБА_2 видав наказ № 4-к, яким позивачу було оголошено догану за допущений ним дисциплінарний проступок, а саме, як зазначено в наказі, порушення ним п.2.2.2 посадової інструкції водія щодо безпричинної відмови своєчасно подати автомобіль медичному персоналу для виїзду. Зазначений наказ підлягає до скасування, як незаконний, оскільки, викладені в ньому факти не відповідають дійсності, тому що ОСОБА_1 не безпричинно відмовився подати автомобіль медперсоналу. Причиною була виявлена технічна несправність автомобіля, а в такому разі у відповідності до п. 3.1 посадової інструкції він мав право не виїжджати на виконання виклику, оскільки, виявлена технічна несправність автомобіля пов`язана з безпекою руху. Стверджує, що виявлена ним несправність автомобіля “швидкої допомоги” становила небезпеку для медичних працівників, хворих та інших учасників руху, а тому він правомірно діяв в межах посадової інструкції. У наступну робочу зміну з 20 год. 15.01.2021 року водій, який працював на робочому автомобілі 15.01.2021 року у денну зміну, не передав позивачу вказаний автомобіль: не було здійснено перевірки на технічний стан та автомобіль виявився в неналежному санітарному стані. Позивач пропонував водієві заїхати в гараж для технічного огляду автомобіля, на що він відповів нецензурною лайкою, залишив технічні документи на “швидку допомогу” в автомобілі і, сівши у власний автомобіль, поїхав так і не передавши позивачу автомобіль УАЗ. Знову при перевірці автомобіля УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , бортовий номер НОМЕР_2 позивач знову виявив ту ж несправність, яка мала місце ще 14 січня, а саме несправність рульового механізму. В зв`язку з цим останній повідомив старшого водія ОСОБА_4 , який працював з ним в одній зміні про вказану ситуацію. Також, про ситуацію, що склалась, керуючись положеннями п.1.3 посадової інструкції, позивач повідомив крім старшого водія ОСОБА_4 виїзного фельдшера ОСОБА_6 і чергового лікаря ОСОБА_7 для подальшого прийняття рішення. У відповідь йому було повідомлено, що сьогодні автомобіль працювати не буде, а завтра буде відправлений для технічного огляду в Черкаси. Заступивши на денну зміну 18 січня, позивач знову зіткнувся з тією ж ситуацією. В подальшому під час перебування на зміні в.о. начальника Звенигородської СЕШМД Бондар М.М. викликав ОСОБА_1 до себе в кабінет та повідомив, що він звільнений з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України в зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, про що виданий відповідний наказ.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, позивач вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для накладення на нього дисциплінарних стягнень у вигляді доган та його звільнення із займаної посади, так як останній не допускав порушень покладених на нього трудових обов`язків, а навпаки діяв у відповідності до вимог своєї посадової інструкції і тому накази № 82-к від 03.12.2020 року, № 4-к від 15.01.2021 року про накладення на нього дисциплінарних стягнень у вигляді доган та наказ № 5-кл від 18.01.2021 року про його звільнення є незаконними і підлягають до скасування.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд:
-визнати наказ № 82-к від 03.12.2020 року про накладення на ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді догани – незаконним; 
-визнати наказ № 4-к від 15.01.2021 року про накладення на ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді догани – незаконним; 
-визнати наказ № 5-кл від 18.01.2021 року про звільнення ОСОБА_1 , із займаної посади водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД - структурного підрозділу КНП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України – незаконним; 
-поновити ОСОБА_1 , на посаді водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕПІМД - структурного підрозділу КНП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” з 19.01.2021 року; 
-стягнути із відповідача КНП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” на користь ОСОБА_1 толійовича середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 6516 грн.; 
-стягнути із відповідача КНП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” на користь ОСОБА_1 толійовича недоплачену заробітну плату у розмірі 585 грн.; 
-стягнути із відповідача КНП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” на користь ОСОБА_1 толійовича компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 6516 грн.; 
-стягнути із відповідача КНП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” на користь ОСОБА_1 толійовича недоплачену компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 192,18 грн.; 
-стягнути із відповідача КНП “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” на його, Броварника Олександра Анатолійовича, користь понесені ним витрати, пов`язані із оплатою за надану правничу допомогу в сумі 7000 грн. 
- допустити негайне виконання судового рішення в межах виплати ОСОБА_8 , заробітної плати за один місяць.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що наказом №82-к від 03.12.2020 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за відмову від проходження позачергового медичного огляду, який ОСОБА_1 був зобов`язаний пройти згідно до наказу №81-к від 02.12.2020 року.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що роботодавцем було належним чином встановлено наявність у діях позивача складу дисциплінарного порушення, винність останнього у скоєнні цього порушення та умисел на його вчинення. Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді догани наказом №82-к від 03.12.2020 року є цілком законним та обґрунтованим.
Крім того, позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що його відмова подавати автомобіль для виїзду бригади ШМД 14.01.2021 року була з поважних причин, оскільки посилання позивача на технічні несправності автомобілю не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, проте були спростовані письмовими доказами та поясненнями свідків. При цьому, судом також взято до уваги те, що ОСОБА_1 відмовлявся і від підпису акту, яким засвідчено факт його відмови надати автомобіль, і від надання письмових пояснень з цього приводу, ним не було подано доповідної записки з приводу причин невиконання службових обов`язків. Також доводи позивача спростовуються тим, що жоден з закріплених за даним автомобілем працівників (згідно до наказу №3 від 01.02.2020 року) не повідомляв про технічну несправність автомобілю, а постійно користувались даним транспортним засобом і здійснювали своєчасно виїзди.
Отже, 14.01.2021 року в діях позивача вірно було встановлено наявність ознак дисциплінарного проступку, за який наступає дисциплінарна відповідальність, тому накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани наказом №4-к від 15.01.2021 року є цілком обґрунтованим і правомірним.
Суд першої інстанції вважав встановленим наявність систематичного порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , оскільки він цілком законно і обґрунтовано тричі притягався до дисциплінарної відповідальності за такі порушення, вчиняв їх умисно, поважність причин невиконання своїх трудових обов`язків не довів. Тому звільнення Броварника на підставі п.3 статті 40 КЗпП України є законним, тому його вимоги щодо поновлення його на роботі задоволенню не підлягають.
Також, враховуючи законність звільнення позивача та відсутність підстав для поновлення його на роботі, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки положення статті 235 КЗпП України можуть бути застосовані лише у разі ухвалення судом рішення про поновлення працівника на роботі.
Також суд дійшов висновку, що при звільненні ОСОБА_1 18.01.2021 року відповідачем було повністю виплачено усі належні позивачеві суми у повному обсязі, тому у даному випадку підстав для застосування норм статті 117 КЗпП України не вбачається.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та зазначив, що рішення суду є незаконним, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповно з`ясованими обставинами справи, а тому просив його скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що представник позивача адвокат Павленко С.І. із поважної причини не був присутнім у судових засіданнях призначених на 21.06.2022 року та 19.07.2022 року, про що позивачем повідомлено суд у даних судових засіданнях. Внаслідок розгляду справи без його представника, адвокат був позбавлений можливості прийняти участь у допиті свідків, дослідженні доказів, судових дебатах та подати до суду ряд процесуальних документів, зокрема і розрахунок затраченого ним часу на ведення цивільної справи. Зазначене є порушенням ст. 59 Конституції України, а тому рішення підлягає обов`язковому скасуванню на підставі пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» - адвокат Стойко А.Ю. вказував, що у судове засідання з розгляду справи по суті призначене на 21 червня 2022 року з`явились ОСОБА_1 , представник відповідача КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради, а також свідки. Позивач під фіксацію наголосив про можливість проведення судового засідання без представника. Після заслуховування свідка у засіданні 21 червня 2022 року, головуючим суддею було роз`яснено позивачу право самостійно брати участь у судових засіданнях або вирішити питання щодо заміни представника у зв`язку із проходженням військової служби адвокатом Павленком С.І. З цієї підстави судове засідання було відкладено на 19 липня 2022 року. У судовому засіданні 19.07.2022 року позивач надав згоду на проведення такого засідання без участі його представника.
Отже, доводи та міркування наведені у апеляційній скарзі є безпідставними та спростовуються технічним записом судового засідання.
Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що з копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 згідно наказу № 13-ко від 25.02.2013 року було прийнято на посаду водія першого класу відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги Звенигородської центральної районної лікарні. У відповідності до наказу № 32-ко від 31.05.2013 року він з 31.05.2013 року був звільнений з займаної посади у зв`язку з переведенням до КУ “Обласний центр екстреної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” за п.5 ст.36 КЗпП України (т.1 а.с.23).
Згідно наказу № 1-кл від 01.06.2013 року ОСОБА_1 01.06.2013 року був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів (виїзних бригад) 1 класу Звенигородської СШМД - філії “Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради” у порядку переведення з Звенигородської ЦРЛ. (т.1 а.с.25).
Наказом №81-к від 02.12.2020 року виданого начальником Структурного підрозділу Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги Радьогою В. направлено ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської станції ЕШМД до КНП «Звенигородська центральна районна лікарня» для проходження позачергового медичного огляду зі збереженням середнього заробітку. Зобов`язано результат проходження медичного огляду надати до 10.00 год. 03.12.2020 року старшому лікарю Звенигородської станції СШМД (т.1 а.с.26).
Згідно доповідної записки в.о. старшого лікаря ОСОБА_9 від 02.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 вів себе неадекватно та не хотів іти на роботу, вранці 03.12.2020 року з 08.00 год. продовжувалася його неадекватна поведінка. Згідно наказу № 81-к від 02.12.2020 року ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд (т.1 а.с.232)
Актом від 02.12.2020 року було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду (т.1 а.с.233).
Наказом №82-к від 03.12.2020 року виданого начальником Структурного підрозділу Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги Радьогою В. ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме - оголошено догану; відсторонено ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати; повторно зобов`язано ОСОБА_1 пройти медичний огляд та подати медичний висновок до 09.00 год. 08.12.2020 року (т.1 а.с. 27).
Відповідно до акту складеного в.о. старшого лікаря ОСОБА_9 в присутності начальника ЗСЕШМД ОСОБА_5 , інспектора з кадрів ОСОБА_10 та старшого фельдшера станції ОСОБА_11 від 03.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 з`явився о 16.50 год. 03.12.2020 року на станцію та не надав підтверджуючого документу про проходження медичного огляду з висновком придатності виконувати свої функціональні обов`язки водія автотранспортних засобів. На пропозицію написати письмове пояснення з цього приводу відмовився. Інспектор з кадрів йому повторно вказала на причину проходження медичного обстеження та вручила наказ №81-к від 02.12.2020 року. Також йому було вручено другий наказ №82-к від 03.12.2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Із змістом вказаних наказів ОСОБА_1 був ознайомився читаючи та було озвучено в голос ОСОБА_10 короткий зміст обох наказів із вказаними термінами виконання. В присутності вищезазначених осіб ОСОБА_1 розірвав паперові носії обох наказів (т.1 а.с.39).
Згідно медичної довідки про проходження попереднього (періодичного) медогляду працівників виданої Корсунь-Шевченківською ЦРЛ від 04.12.2020 року ОСОБА_1 придатний для роботи за професією (Т1 а.с.236).
У відповідності до графіку робочого часу водіїв за січень 2021 року, ОСОБА_1 повинен був вийти на роботу 14 січня 2021 року з 08-00 години до 20-00 години, 15 січня 2021 року – з 20-00 години до 08-00 години 16 січня цього ж року.
Згідно до наказу №3 від 01.02.2020 року виданого начальником Структурного підрозділу Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги ОСОБА_5 , зокрема за водієм ОСОБА_12 був закріплений автомобіль УАЗ 3962 НОМЕР_3 (т.1 а.с. 213-216).
З доповідних ОСОБА_6 та ОСОБА_13 від 14.01.2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився вигнати автомобіль з гаража для підготовки його до виїзду та для поточного прибирання (т.1 а.с.237-238).
Згідно акту №1 від 14.01.2021 року, складеного старшим фельдшером Звенигородської СЕШМД Павлик В.Л. в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також водія ОСОБА_1 (який від підпису відмовився) вбачається, що ОСОБА_1 вийшов 14.01.2021 року на роботу згідно графіка та відмовляється виконувати свої обов`язки, а саме відмовляється подати спеціалізований автомобіль для виїзду безпричинно (т.1 а.с.239).
Від пояснень по даній події ОСОБА_1 відмовився, про що був складений акт №2 від 14.01.2021 року (т.1 а.с.240).
З акту № 1від 15.01.2021 року, який складений фельдшером ОСОБА_6 в присутності лікаря ОСОБА_7 та водія ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 прийшов на роботу 15.01.2021 року на 20.00 год. згідно графіка робочого часу та відмовився приймати автомобіль УАЗ 39-62 н.з. НОМЕР_1 по зміні та надати його медперсоналу бригади №76 до виїзду, мотивуючи тим, що автомобіль брудний і знаходиться в несправному технічному стані (несправне рульове управління) (т.1 а.с.39).
Відповідно до доповідної записки старшого диспетчера ОСОБА_14 від 15.01.2021 року, ОСОБА_1 , приступивши на чергування 15.01.2021 року, відмовився їхати на виклик. З його слів - автомобіль №76 знаходиться в неналежному технічному стані (т.1 а.с. 245).
З висновку службового розслідування факту невиконання своїх функціональних обов`язків водієм автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД – структурного підрозділу КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», затвердженого в.о. начальника ЗСЕШМД Бондаром М.М. від 15.01.2021 року, вбачається, що відмова ОСОБА_1 своєчасно подати автомобіль медичному персоналу для виїзду могло потягти настання непередбачуваних наслідків для життя та здоров`я громадян, котрі потребували невідкладної медичної допомоги. Таким чином, комісія дійшла висновку що в діях водія ОСОБА_1 є ознаки дисциплінарного проступку та останній заслуговує на дисциплінарне стягнення (т.1 а.с.241-244).
Наказом №4-к від 15.01.2021 року виданого в.о. начальника ЗЕШМД Бондаром М. ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності, а саме - оголошено догану за допущений дисциплінарний проступок (т.1 а.с.28).
Наказом №5-к від 19.01.2021 року «Про внесення змін до наказу №4-к від 15.01.2021 року» внесено зміни у п.7 розділу «Підстави» наказу в.о. начальника Звенигородської СЕШМД Бондар М. №4-к від 15.01.2021 року, а саме слова «від 14.01.2021 року» замінити словами «від 15.01.2021 року» (т.2 а.с. 21).
Згідно акту перевірки технічного стану автомобіля від 16.01.2021 року вбачається, що в результаті огляду автомобіля УАЗ 39-62, н/з НОМЕР_4 встановлено, що він знаходиться в належному технічному стані, в тому числі і рульове управління, про що складений даний акт. Вказане також підтверджується доповідною начальника автомобільно-експлуатаційного відділу Центру Поденка В.А., доповідною водія ОСОБА_15 , доповідною ОСОБА_16 , (т.2 а.с.2-5).
ОСОБА_1 16.01.2021 року написав пояснювальну записку в якій дав аналогічні пояснення щодо несправності автомобіля (т.1 а.с.249).
Наказом в.о. начальника структурного підрозділу Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги М. М. Бондаром від 18.01.2021 року №5 створено комісію для службового розслідування факту невиконання своїх функціональних обов`язків водієм ОСОБА_1 (т.2 а.с.6).
З висновку службового розслідування факту невиконання своїх функціональних обов`язків водієм автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД – структурного підрозділу КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», затвердженого в.о. начальника ЗСЕШМД Бондаром М.М. від 18.01.2021 року вбачається, що Комісією встановлено, що ОСОБА_1 , який являється водієм автотранспортних засобів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД - структурного підрозділу КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» заступивши на робочу зміну 15.01.2021 року о 20 год. 00 хв. згідно графіка робочого часу водіїв за січень 2021 року відмовився приймати автомобіль ШМД УАЗ 39-62 н/з НОМЕР_1 по зміні та своєчасно подати його
медичному персоналу бригади Звенигородської СЕШМД № 76 до виїзду, що підтверджується актом №1 «Про відмову виконувати посадові обов`язки водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД ОСОБА_1 » від 15.01.2021 р. З пояснення водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД - структурного підрозділу КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» ОСОБА_17 від 16.01.2021 року стало відомо, що перебуваючи на чергуванні 15.01.2021 року з 08 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. був закріплений за автомобілем ШМД УАЗ 39-62 н/з НОМЕР_1 бригади № 76 та відпрацював зміну без проблем, ніяких технічних несправностей в даному автомобілі не було. Автомобіль був переданий по зміні в належному технічному та санітарному стані. Причин не прийняття даного автомобіля ШМД у водія ОСОБА_1 не було. З пояснення водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД - структурного підрозділу КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 від 16.01.2021 року стало відомо, що ним було проведено огляд автомобіля ШМД УАЗ 39-62 н/з НОМЕР_1 бригади № 76 та виявлено, що технічний та санітарний стан автомобіля є належним та причин не приймати його по зміні у водія ОСОБА_1 не було. Таким чином, комісія дійшла висновку, що в діях водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД - структурного підрозділу КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» ОСОБА_1 є ознаки дисциплінарного проступку за які наступає дисциплінарна відповідальність, що передбачено п. 4. посадової інструкції водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД - структурного підрозділу КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної Ради». Зважаючи на вищевикладене комісія вважає, що ОСОБА_1 заслуговує на дисциплінарне стягнення (т.1 а.с.41-42).
З висновку службового розслідування факту невиконання своїх функціональних обов`язків водієм автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД – структурного підрозділу КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», затвердженого в.о. начальника ЗСЕШМД Бондаром М.М. від 18.01.2021 року вбачається, що з доповідної записки старшого диспетчера КНП «ОЦЕМД» та МК Черкаської обласної ради ОСОБА_14 від 15.01.2021 року стало відомо, що водій автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Звенигородської СЕШМД Броварник O.A. 15.01.2021 року, заступивши на чергування, відмовився їхати на виклик, який був переданий бригаді № 76 о 20 год. 02 хв. Відповідно журналу подій за 15.01.2021 року, чим затримав вчасний виїзд бригади ШМД, тому дана заявка була передана бригаді ШМД № 77. З його бачень та слів автомобіль ШМД № 76 знаходився в неналежному технічному стані та не проведено прибирання попереднім водієм при передачі зміни, що і є причиною відмови виїжджати на лінію. Таким чином фельдшер з МНС бригади № 76 була переміщена до бригади № 77 для подальшого виконання своїх функціональних обов`язків.
З доповідної записки фельдшера з МНС Звенигородської СЕШМД структурного підрозділу КНІІ «ОЦЕМД та МК Черкаської обласної ради» Пасменко Л.С. від 15.01.2021 року стало відомо, що працюючи на робочій зміні 15.01.2021 року з 20 год. 00 хв. згідно графіка чергувань за січень 2021 року в складі бригади Звенигородської СЕШМД № 76, па робочий телефон надійшло повідомлення про необхідність виїзду на виклик від диспетчера напрямку о 20 год. 02 хв., але обслужити виклик та вчасно виїхати на нього не змогла, так як водій бригади ШМД № 76 ОСОБА_18 відмовився виїжджати, мотивуючи це тим, що не прийняв машину по зміні. З пояснювальної записки водія ОСОБА_1 стало відомо, що водій, який працював на попередній зміні не передав йому автомобіль на технічний стан, також автомобіль був брудний. ОСОБА_1 запропоновано водію, що передавав зміну оглянути данин автомобіль, але останній відмовився. Разом з тим, працюючи на даному автомобілі ШМД в денну зміну 14.01.2021 року ОСОБА_19 було виявлено несправний рулевий механізм, про що було повідомлено старшого водія Звенигородської СЕШМД ОСОБА_4 та начальника Звенигородського СЕШМД ОСОБА_5 . З пояснень водіїв ОСОБА_17 та ОСОБА_4 вбачається, що автомобіль був у справному стані. З Акту технічного стану автомобіля від 16.01.2020 року стало відомо, що комісією в складі, начальника автомобільно-експлуатаційного відділу Центру ОСОБА_20 , механіка автомобільної колони (гаража) ОСОБА_21 та водія Звенигородської СЕШМД ОСОБА_15 , водія ОСОБА_22 16.01.2021 року о 11 год.10 хв. в автогаражі автомобільно-експлуатаційного відділу КНП «ОЦЕМД та МК Черкаської обласної ради», що знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Академіка Корольова, 15, здійснено технічний огляд ШМД УАЗ 39-62 и/з С НОМЕР_5 , який було пригнано до Центру 16.01.2021 року о 11 год. 00 хв. зі Звенигородської СЕШМД в зв`язку з фактичною відмовою водія Звенигородської СЕШМД ОСОБА_23 працювати на даному автомобілі, а саме приймати його по зміні 16.01.2021 року та виїжджати на виклик, посилаючись на несправне рульове управління та неналежний санітарний стан. В результаті огляду автомобіля встановлено, що він знаходиться у належному технічному стані, в тому числі і рульове управління. Крім того, під час перегону даного автомобіля водій ОСОБА_24 знаходився за його кермом та ніяких технічних проблем за час перегону не виявив. По прибуттю в автомобільно-експлуатаційний відділ, було проведено огляд автомобіля УАЗ 39-62 ц/з НОМЕР_1 та виявлено, що вій знаходився в належному технічному стані, в тому числі і рульове управління, про що було складено AKT. Після огляду вище автомобіля його було перегнано з міста Черкаси в м. Звенигородка. Під час перегону за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_24 та технічних проблем не виявив. Також комісія врахувала той факт, що ОСОБА_1  систематично без поважних причин не виконує покладені на нього трудовим договором обов`язки, вчиняв дисциплінарні проступки, за що притягувався до відповідальності. Таким чином, комісія дійшла висновку, що в діях водія має місце систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього трудовим договором обов`язків і він може бути звільнений з займаної посади на підставі п. З ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.43-48).
Наказом №5-кл від 18.01.2021 року виданого в.о. начальника ЗЕШМД Бондаром М. ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (Т1 а.с.29-30).
Відповідно до акту фіксації відмови від ознайомлення з наказом №1 від 18.01.2021 року вбачається, що водій автотранспортних засобів Звенигородської СЕШМД ОСОБА_1 відмовився читати та ознайомлюватися з наказом, тому наказ №5-кл від 15.01.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » прочитаний вголос в.о. начальником Звенигородської СЕШМД Бондарем М.М. (т.2 а.с.16).
Наказом №5-к від 25.01.2021 року виданого в.о. начальника ЗЕШМД ОСОБА_25 внесено зміни в абзац 3 наказу в.о. начальника Звенигородської СЕШМД Бондара М. №5-кл. від 18.01.2021 року , а саме слова «близько 22 год.00хв.» замінено словами «о 20год. 02хв.» (т.1 а.с.31).
Відповідно до п.2.2.1 посадової інструкції водія автотранспортних засобів (бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) структурного підрозділу Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», перед тим, як заступити на зміну, водій приймає від змінного водія автомобіль, перевіряючи його технічний стан, отримує та перевіряє наявність технічних документів на автомобіль. Згідно до п.3.1 водій має право не виїжджати на виконання виклику у разі виявлення технічної несправності автомобіля, пов`язаною з забезпеченням безпеки руху. Відповідно до п.2.2.2 вказаної інструкції водій повинен своєчасно подати автомобіль медичному персоналу бригади для виїзду (т.1 а.с.32-36).
Згідно до наданої довідки №18011 від 25.01.2021 року, сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 18.01.2021 року становила 3601,85 гривень за фактично відпрацьовані 85 годин основної ставки, враховуючи доплату за роботу в нічний час (16 годин), доплату за святкові дні (4 години), та нарахована компенсація за частину щорічної відпустки за 18 календарних днів відповідно до наказу №5-кл від 18.01.2021 року в розмірі 5064,90 гривень, - виплачені в повному обсязі згідно платіжних доручень №1880 від 15.01.2021 року та №1916 від 18.01.2021 року (т.1 а.с.81).
Аналогічні відомості щодо нарахувань ОСОБА_1 у січні 2021 року зазначені у довідці про доходи (т.1 а.с.84). За період з січня 2020 року по січень 2021 року включно – нараховано 117761,86 гривень.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення судом його права на правову допомогу та скасування судового рішення з підстав передбачених пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Відповідно до частини 1 статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина 1 статті 48 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).
Кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).
Відповідно до частин 1, 2 статі 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого засідання – не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня почату розгляду справи по суті.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Смірнова проти України», від 08 листопада 2005 року, заява № 36655/02).
Процесуальна рівність (засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом) забезпечує гарантії доступності до правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.
Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (пункт 2 частини другої статті 223 ЦПК України).
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою (частина третя стаття 223 ЦК України).
В мотивування апеляційної скарги позивач вказував, що судом першої інстанції розглянуто справу всупереч того, що його адвокатом подавалися клопотання про відкладення судових засідань у зв`язку з перебуванням останнього у лавах Збройних Сил України.
Так, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Верховний Суд на сайті Судової влади України оприлюднив інформацію щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зокрема, зауважив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно прийматимуться рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом.
Згідно із змінами до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року N 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року N 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року N 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року N 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року N 2263-IX), на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року № 2500 ІХ.
За загальним правилом при вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та ін, має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Верховний Суд щодо відкладення розгляду справ за заявами учасників наголошував на тому, що суд, що розглядає справу, наділений дискреційними повноваженнями з цього процесуального питання. При цьому, судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою.
Для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.
З матеріалів справи встановлено, що справа ухвалою районного суду від 07 липня 2021 року призначена до розгляду по суті на 14 вересня 2021 року.
В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався. 
02 березня 2022 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Павленком С.І. подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 03 березня 2022 року у зв`язку з тим, що Указом Президента України №59/2022 від 16.02.2022 року з 24.02.2022 року він перебуває на військовій службі (т. 2 а.с. 168).
Розгляд справи відкладено судом на 19 квітня 2022 року.
28 березня 2022 року від представника позивача надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду справи до скасування воєнного стану в країні (т. 2 а.с. 181-182).
Розгляд справи було відкладено на 24 травня 2022 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений під розписку (т. 2 а.с. 184).
18 травня 2022 року від представника позивача надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду справи до скасування воєнного стану в країні (т. 2 а.с. 192-193).
Розгляд справи було відкладено на 21 червня 2022 року.
В подальшому, у судовому засіданні 21 червня 2022 року, в якому приймав участь позивач ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено на 19 липня 2022 року.
При цьому, ОСОБА_1 під розписку був повідомлений судом про наступне судове засідання відкладене на 19 липня 2022 року (т. 2 а.с. 211).
Позивач був особисто присутнім у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду від 19 липня 2022 року, про що свідчить протокол судового засідання (т. 2 а.с 212-213).
Крім того, судом неодноразово роз`яснювалось позивачу право на обрання іншого захисника, що також вбачається із протоколу судового засідання.
Встановивши, що позивач про судове засідання 19 липня 2022 року був повідомлений належним чином, особисто брав участь у судовому засіданні, суд першої інстанції, скориставшись своїми дискреційними повноваженнями, та зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, правомірно розглянув справу по суті.
Колегія суддів, зауважує, що обов`язковою підставою для скасування судового рішення з підстав передбачених пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України, є розгляд справи за відсутності будь-якого учасника справи, який не повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, якщо апеляційна скарга обґрунтована саме такими доводами.
У даній справі учасник справи, тобто позивач, був присутнім при розгляді справи, тобто здійснював самопредставництво, та був належним чином повідомлений під розписку про слухання справи. Правом на залучення іншого адвоката не скористався.
Отже, судом першої інстанції дотримано норм процесуального права, а той факт, що у змісті судового рішення міститься вказівка на те, що позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, жодним чином не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В апеляційній скарзі не міститься обґрунтувань незаконності судового рішення по суті заявленого позову, а тому у даній частині рішення суду судом апеляційної інстанції перегляду не підлягає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від  19 липня 2022 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 27 жовтня 2022 року.

Судді: