Номер провадження: 22-ц/813/512/22 
Справа № 946/557/20
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
з участю секретаря Шлапак А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2021 року про визначення розміру судових витрат у цивільній справі за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення,-

в с т а н о в и в:
У січні 2020 року КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення.
Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з центрального опалення у розмірі 15 607,78 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення у розмірі 518,90 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2021 року заяву залишено без руху, у зв`язку з недотриманням вимог ч.6 ст. 285 ЦПК України, а саме ОСОБА_1 не додано до заяви документ про сплату судового збору. Також, судом роз`яснено що цивільна справа категорії про стягнення суми заборгованості не є справою про захист прав споживачів. 
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, а матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що за приписами ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Крім того, згідно практики Верховного Суду позивачі у справах про захист їхніх прав звільнені від сплати судового збору не тільки при поданні позову до суду першої інстанції, а й на наступних стадіях цивільного процесу. 
Відзиву до суду надано не було.
Учасники справи про призначене судове засідання на 30 листопада 2022 року були сповіщені (а.с. 116-119). 
Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно  до ст.  375ЦПК України,  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 31 січня 2020 року КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення (а.с. 3-18).
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі (а.с.22).
Копія вищезазначеної ухвали, копія позовної заяви та судова повістка були направлені на адресу ОСОБА_2 , яка отримала поштове відправлення 09 квітня 2020 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.25).
Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з центрального опалення у розмірі 15 607,78 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення у розмірі 518,90 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с.56-57).
02 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення (а.с.59).
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2021 року заяву залишено без руху. 
Вказану ухвалу відповідач отримала 27 серпня 2021 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.64а)
Залишаючи заяву ОСОБА_2 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.6 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору, проте заявник не дотрималася зазначених вимог закону. 
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.6 ст.285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до ч.8 ст.285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 порушила питання про звільнення від сплати судового збору та в обґрунтування зазначила, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільняється від сплати судового збору.
Однак, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Тобто споживачі звільнені лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів. Таким чином, відповідачі при поданні апеляційної скарги у справах про стягнення заборгованості мають сплачувати судовий збір за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір». 
У даній справі ОСОБА_1 є відповідачем, це позбавляє її права на звільнення від сплати судового збору з підстав, визначених частиною третьою ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_2 про те, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав є безпідставними, оскільки в даній справі ОСОБА_2 є відповідачем, а не позивачем та предметом позову є стягнення суми заборгованості, що не відноситься до категорії справ про захист прав споживачів. 
Інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.
Колегія суддів приходить до переконання, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дотримався вимог процесуального законодавства, у зв`язку із чим, ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2021 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 09 грудня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра