Справа № 753/9209/22                                                        Головуючий в суді І інстанції - Бондаренко М.С.
Провадження № 33/824/2875/2022                            Доповідач - Миколюк О.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
    21  листопада 2022  року                                                                                              м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., 
за участь особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 - адвоката Барабаш М.Ю., 
  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від 13 вересня 2022 року, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 13 вересня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, з конфіскацією тварини (порода американський стафордширський тер`єр, кличка «Лакі»).
 
Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Згідно з постановою суду,  ОСОБА_1 12 серпня 2022 року, о 11 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вирлівська, вигулював собаку потенційно небезпечної породи, а саме: американський стафордширський тер`єр, без намордника, внаслідок чого вказаний собака вкусив ОСОБА_2 .
Своїми діями ОСОБА_1 порушив правила вигулу собак, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1  в апеляційній скарзі просить постанову скасувати та справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтуванні вказує, що суд не взяв до уваги, що протокол не відповідає вимогам закону, оскільки його фабула не містить посилання на порушення ним конкретного нормативно-правового акту, його статті чи пункту, яким визначено коло обов`язків та заборон для осіб, які утримують собак чи здійснюють за ним догляд.
          Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме протиправні дії або бездіяльність були здійснені особисто ним, а саме: не вказано чи тримав він собаку у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи була собака незареєстрована, чи приведена собака в громадське місце, чи вигулювалась собака без повідка і намордника в невідповідному для цього місці, не зафіксовано факту чи був вигул собаки без повідка чи вона зірвалась з повідка, чи була здійснена провокація поведінки собаки тощо. Фактично уповноваженою особою, що склала вищезазначений протокол, взагалі не перевірені та не встановлені фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність в діях адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ні особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ні судом не було належним чином встановлено, чи є особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення власником тварини, яка підлягає конфіскації. Суд не дослідив і не надав оцінки наявному в матеріалах справи ветеринарному паспорту тварини, згідно із яким власником собаки є інша особа, а саме ОСОБА_3 , та саме власник тварини здійснює утримання тварини, а конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника. 
Судом не були досліджені докази щодо отримання потерпілою травм. Твердження, що ці травми були отримані внаслідок укусу американським стафордширським тер`єром не підкріплені нічим, крім слів самої потерпілої.
Крім того, вказує на розбіжності в тексті постанови Дарницького районного суду міста Києва, показів потерпілої, його пояснень і даних протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, а саме час зустрічі його з потерпілою і часу події, яка стала предметом розгляду в суді. Так в постанові Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.2022 зазначений час, коли він зустрів потерпілу - 11.30 год., насправді це інший час - 11 год 03 хвилини, в постанові суду вказується, що він давав пояснення, що не утримав собаку на повідку і що вага собаки становить більше 35 кг, що не відповідає дійсності, оскільки йому не відома вага собаки і він не надавав таких даних суду.
       Заслухавши доповідь судді,  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Барабаш М.Ю., котрі просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Згідно із ст. 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону, повно і всебічно не з`ясував обставини справи та не надав належну оцінку наявним доказам у справі.
Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУАГІ України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.255 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
 
Частиною 3 ст. 154 КУпАП України передбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в невідведених для цього місцях, якщо ці дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само їх повторне протягом року вчинення.
Стаття 154 КУпАП України є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 154 КУпАП України більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Відтак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка складає протокол повинна викласти суть правопорушення виходячи із частини першої даної статті з посиланням на конкретний пункт Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушенням, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно- правових актів, що встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами та виключно після цього зазначити наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено частиною другою ст. 154 КУпАП України.
Дійшовши висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП України, суд не взяв до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону тому, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення від 18.08.2022 серія ВАБ № 455037 не містить посилання на порушення ОСОБА_1 конкретного нормативно-правового акту, його статті чи пункту, яким визначено коло обов`язків та заборон для осіб, які утримують собак чи здійснюють за ним догляд. Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на порушення положень конкретного нормативно-правового акту фактично унеможливлює притягнення особи до відповідальності.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини(«Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»)у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд немає права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Крім того слід звернути увагу, що ні особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ні судом не було належним чином встановлено, чи є особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення власником тварини, яка підлягає конфіскації.
В Постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 є господарем стафордширського тер`єра по кличці «Лакі», однак з такими доводами погодитись неможливо, оскільки суд не дослідив і не надав оцінки наявному в матеріалах справи ветеринарному паспорту тварини, згідно із яким власником собаки є інша особа, а саме ОСОБА_3 . Саме власник тварини здійснює утримання тварини. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника. 
Відповідно до ч.1 ст. 29 КУпАП України обов`язковою умовою, яка передує подальшій конфіскації є саме встановлення права власності на відповідні предмети. Доказами права власності на річ не можуть бути слова. Доказування не може ґрунтуватися за припущеннях. Обов`язок збирання доказів, в тому числі і що стосується власника тварини, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП України.
Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більше того, згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
З огляду на викладене, приходжу до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.
На підставі викладеного вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.
На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову Дарницького районного суду м.Києва від 13 вересня 2022 року щодо  ОСОБА_1  - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                     Миколюк О.В.