ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р.                                                        Справа №907/59/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:
від прокуратури – Винницька Л.М.
від позивача – не з`явився
від відповідача – не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мир Енерджі”, б/н від 19 липня 2022 року
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 29 червня 2022 року (підписане 30.06.2022), суддя Андрейчук Л.В.
у справі №907/59/22
за позовом Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мукачівської міської ради, м. Мукачево, Закарпатська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Мир Енерджі”, с. Павшино, Закарпатська область
про стягнення 69 896,83 грн. та розірвання договору оренди земельної ділянки

в с т а н о в и в :
24 січня 2022 року Керівник Мукачівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом, заявленим в інтересах держави, в особі Мукачівської міської ради до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир Енерджі» про стягнення 69 896,83 грн. та розірвання договору оренди земельної ділянки.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29 червня 2022 року у справі №907/59/22 позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з ТОВ «Мир Енерджі» заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою, площею 57,1958 га, в сумі 69 896,83 грн. до місцевого бюджету на рахунок Мукачівської міської ради. Поряд з тим, суд розірвав договір оренди земельної ділянки площею 57,1958 га ринковою вартістю 120 075 146,65 грн., укладений між Павшинською сільською радою Мукачівського району та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мир Енерджі» 17 травня 2018 року.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач, як орендар земельної ділянки, обов`язку щодо сплати орендної плати в обумовлені строки за договором не виконав. Відповідно до листа Головного управління ДПС у Закарпатській області від 16.11.2021 №13214/5/07-16-04-00-09, встановлено, що ТОВ «Мир Енерджі» за 2021 рік здійснено оплату у травні за договором на суму, яка еквівалентна сплаті за два місяці, тобто 139 793,66 грн. Крім того, за 2020 рік, а саме: упродовж січня, березня, здійснено оплату суми, що еквівалентна трьом місяцям 209 690,50 грн. Судом встановлено, що загальна сума боргу орендної плати з юридичних осіб станом на 16.11.2021 становить 1 118 349,29 грн., тобто за 16 місяців. (1 118 349,29/ 69896,84 = 16), де 1 118 349,29 сума боргу, 69 896,84 місячний платіж, 16 кількість місяців заборгованості по орендній платі. Поряд з тим, враховуючи систематичну несплату орендарем орендної плати за договором оренди земельної ділянки строком понад 16 місяців, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Мир Енерджі» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 29 червня 2022 року у справі №907/59/22 та прийняти нове рішення, яким позовну заяву керівника Мукачівської окружної прокуратури, заявлену в інтересах Мукачівської міської ради, залишити без розгляду. Зокрема, скаржник зазначає про неналежного позивача у справі – Мукачівську міську раду, оскільки стороною договору оренди (орендодавцем) є Павшинська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, відтак, вважає не порушеними інтереси позивача у справі. Крім цього, наголошує, що прокурором було надано фактично один робочий день для вжиття заходів щодо усунення порушень закону або мотивованої відмови, що не може вважатися розумним строком, протягом якого позивач міг самостійно звернутися до суду. Апелянт вважає, що прокурором не підтверджено підстав для представництва інтересів держави у цій справі, що слугує підставою для залишення позову без розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу Керівник Мукачівської окружної прокуратури  просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зокрема, зазначає, що інтереси об`єднаної громади на даний час та на час подання позову представляє Мукачівська міська рада, а не Павшинська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, яка припинила свою діяльність в результаті її реорганізації, шляхом приєднання до Мукачівської міської ради. Крім цього, зазначає, що 28 жовтня 2021 року прокурором надіслано лист на адресу Мукачівської міської ради в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», при цьому, до суду прокурор звернувся 24 січня 2022 року, тобто після спливу майже 3 місяців з дня повідомлення позивача, а не одного дня, як помилково зазначає апелянт.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу також просить суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зокрема, зазначає, що Мукачівська міська рада є правонаступником Павшинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, відтак, є належним позивачем у справі. Крім цього, вважає безпідставними твердження скаржника про наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки прокурором належним чином обґрунтовано підстави для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Мукачівської міської ради.
14 листопада 2022 року від позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення в порядку ст.42 ГПК України, в яких повідомив суд, що на адресу Мукачівської міської ради від відповідача надійшла заява щодо укладення між сторонами мирової угоди у справі №907/59/22, однак, позивач повідомив суд, що не має намірів укладати з відповідачем будь-які мирові угоди у цій справі та не подаватиме до суду апеляційної інстанції заяви про затвердження мирової угоди.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 21 жовтня 2022 року, зокрема, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача.
В судове засідання 21 жовтня 2022 року з`явився прокурор, який проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.
Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Разом з тим, представник позивача був присутній у попередньому судовому засіданні та надавав суду свої пояснення по суті спору, зокрема, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.
Згідно з ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення прокурора, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 17 травня 2018 року між Павшинською сільською радою Мукачівського району, що у подальшому увійшла до Мукачівської ОТГ (в тексті договору – орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мир Енерджі»» (в тексті договору – орендар) укладено договір оренди землі №1, у відповідності до умов якого, а саме: п.п.1.1, 2.1 договору, орендодавець передав орендарю земельну ділянку загальною площею 57,1958 га (землі, які використовуються для технічної інфраструктури), що розташована за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Павшино (в межах населеного пункту).
Кадастровий номер земельної ділянки: 2122786300:10:103:0089 (п.2.2 Договору).
Категорія земель – землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (п.2.3 Договору).
Відповідно до п.п.2.4, 2.5 Договору цільове призначення землі – 14.01 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій. Вид використання – для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій.
У п.2.7 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 23 квітня 2018 року становила 27  958  732,16 грн.
Згідно з п.4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та становить 3% від нормативної грошової оцінки землі. Орендна плата становить 838 761,96 грн. на рік без ПДВ та відповідно 69 896,83 грн. без ПДВ на місяць.
Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими КМУ формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії (п.4.2 Договору).
Відповідно до п.4.3 Договору орендна плата сплачується у строки встановлені Податковим кодексом України.
Згідно з п.3.1 Договору останній укладено на 25 років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту його державної реєстрації відповідно до закону.
Договір оренди землі №1 від 17 травня 2018 року зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 25 травня 2018 року.
Судом встановлено, що відповідачем не виконуються обов`язки щодо оплати орендної плати за договором оренди землі №1 від 17 травня 2018 року.
Судом встановлено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року відкрито провадження у справі №260/5785/21 за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до відповідача – ТОВ «Мир Енерджі» про стягнення податкового боргу в сумі 1  048  452,46 грн. по платежу 50 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб».
Згідно з листа Головного управління ДПС у Закарпатській області (вих.№13214/5/07-16-04-00-09 від 16 листопада 2021 року), адресованого Мукачівській окружній прокуратурі, заборгованість з орендної плати ТОВ «Мир Енерджі», станом на 16 листопада 2021 року, становить 1  118  349,29 грн.
Як вбачається з розрахунку Головного управління ДПС у Закарпатській області ТОВ «Мир Енерджі» останнє не сплачувало орендну плату, зокрема, з квітня 2020 року по квітень 2021 року включно.
У 2021 році орендар здійснив сплату орендної плати у травні 2021 року в сумі 139  793,66 грн., тобто за 2 місяці, поряд з тим, починаючи з червня по жовтень 2021 року включно орендарем не сплачувалась орендна плата.
Загальна сума боргу по орендній платі, станом на 16 листопада 2021 року, становить 1 118 349,29 грн. за 16 місяців.
Відтак, враховуючи звернення Головного управління ДПС у Закарпатській області до адміністративного суду з позовом про стягнення з ТОВ «Мир Енерджі» заборгованості в сумі 1 048 452,46 грн., прокурор зазначає про наявність у відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 69  896,84 грн.
У січні 2022 року Керівник Мукачівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Закарпатської області з цим позовом, заявленим в інтересах держави, в особі Мукачівської міської ради до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир Енерджі» про стягнення 69 896,83 грн. та розірвання договору оренди землі №1 від 17 травня 2018 року.

Щодо підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави та належності позивача у справі, колегія суддів зазначає наступне:
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
Частинами 1,3 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Звертаючись з цим позовом до суду, прокурор визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Мукачівська міська рада та зазначив, що вказаний орган належним чином не здійснював захист інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі.
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Павшинська сільська рада 03 січня 2020 року припинена за рішенням засновників.
Разом з тим, судом встановлено, що Мукачівська міська рада є правонаступником Павшинської сільської ради, що підтверджується поданими суду доказами.
Зокрема, згідно з п.3 рішення Мукачівської міської ради №1727 від 26 грудня 2019 року «Про затвердження передавального акта щодо передачі майна, активів та зобов`язань Павшинської сільської ради, яка припиняється в результаті реорганізації шляхом приєднання до Мукачівської міської ради» рада вирішила внести зміни до відомостей про Мукачівську міську раду у пункті правонаступники у звязку з реорганізацією шляхом приєднання, та визнати Мукачівську міську раду правонаступником майна, активів та зобов`язань Павшинської сільської ради.
За приписами ч.8 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.
Така форма реорганізації юридичної особи як приєднання передбачає припинення діяльності одного підприємства як юридичної особи та передачу належних йому активів та пасивів (майнових прав та зобов`язань) до іншого підприємства (правонаступника). При цьому, у разі приєднання нової юридичної особи не створюється.
Вказана форма реорганізації характеризується переходом усіх прав та обов`язків суб`єктів, що реорганізуються, в порядку універсального правонаступництва до іншої особи. Тобто, обов`язковою умовою реорганізації юридичної особи шляхом приєднання є універсальне правонаступництво за її зобов`язаннями.
При універсальному правонаступництві майно особи, як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника як єдине ціле, причому в цій сукупності єдиним актом переходять всі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва особі, яка припиняється, незалежно від того, виявлені вони на цей момент чи ні, відображені чи ні вони в передавальному акті. При універсальному правонаступництві, зважаючи на відсутність повної визначеності у складі майна, правонаступник спрямовує свою волю не на набуття окремих прав або обов`язків, а на набуття усієї їх сукупності. В результаті він вступає навіть в такі правовідносини, про існування яких міг не знати.
Таким чином, внаслідок приєднання правонаступником завжди буде одна особа, будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації  неможливий.
З огляду на наведене вище, зважаючи на подані позивачем докази, які знаходяться у вільному доступі у мережі інтернет, колегія суддів дійшла висновку про те, що Мукачівська міська рада є правонаступником Павшинської сільської ради, яка була орендодавцем за договором.
Поряд з тим, колегією суддів враховано умови п.11.6 договору оренди землі №1 від 17 травня 2018 року, яким передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи – орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Враховуючи все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що Мукачівська міська рада є належним позивачем у цій справі, оскільки є правонаступником орендодавця за договором оренди №1 від 17 травня 2018 року – Павшинської сільської ради, та представляє інтереси територіальної громади, на території якої розташована земельна ділянка, що є об`єктом оренди за спірним договором.
З матеріалів справи вбачається, що листом за вих.№474/8/232-21 від 28 вересня 2021 року Мукачівська міська рада звернулася до ТОВ «Мир Енерджі» та повідомила останнє про наявність заборгованості за договором оренди від 17 травня 2018 року в сумі 908  658,80 грн. без урахування штрафних санкцій та пені та вимагала негайно погасити зазначений борг.
Листом за вих.№07-51-95-1800вих.21 від 28 жовтня 2021 року Керівник Мукачівської окружної прокуратури повідомив позивача про необхідність надання інформації у строк до 16 листопада 2021 року щодо вжиття останнім заходів з метою стягнення заборгованості з ТОВ «Мир Енерджі» за договором оренди.
У відповідь на звернення прокурора позивач листом за вих.№1765/01-30/10358/42-21 від 18 листопада 2021 року повідомив, що станом на 01 жовтня 2021 року заборгованість відповідача за договором оренди становить 1  048  452,46 грн. без урахування штрафних санкцій та пені. Будь-яких даних щодо вжиття заходів про стягнення з орендаря вказаного боргу позивач у листі не зазначив.
Зважаючи на наведене, листом за вих.№07-51-95-139вих-22 від 20 січня 2022 року прокурор повідомив позивача про підготовку відповідної позовної заяви до суду в інтересах держави в особі Мукачівської міської ради про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди землі.
24 січня 2022 року Керівник Мукачівської окружної прокуратури звернувся до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави, в особі Мукачівської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир Енерджі» 69 896,83 грн. та розірвання договору оренди земельної ділянки.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий – відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень – він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону    не здійснює захисту або робить це неналежно.
Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).
Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову, в порядку, передбаченому    статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).
З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені можливі порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурор повідомив позивача про виявлені порушення, однак, позивач не вчинив дій, спрямованих на захист інтересів держави, натомість повідомив прокурора про наявність у відповідача заборгованості за договором оренди землі, що свідчить про те, що позивач був обізнаний про виявлені порушення, однак не вчинив заходів, спрямованих для захисту інтересів держави, не звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення боргу та розірвання договору оренди землі.
Колегія суддів відхиляє твердження скаржника про те, що прокурором надано позивачу лише один день на відповідне реагування, оскільки, з листом про надання інформації у строк до 16 листопада 2021 року щодо вжиття позивачем заходів з метою стягнення заборгованості з ТОВ «Мир Енерджі» за договором оренди, прокурор звернувся до позивача ще у жовтні 2021 року, в той час, як до суду з цим позовом прокурор звернувся у січні 2022 року, тобто у позивача було достатньо часу для реагування на виявлені порушення та вчинення дій для захисту порушеного права.
Відтак, зважаючи на все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав, передбачених статтею 23 ЗУ «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі Мукачівської міської ради, яка є належним позивачем у цій справі. У зв`язку з чим, апеляційний суд відхиляє твердження скаржника про наявність підстав для залишення позову прокурора без розгляду.

Щодо суті спору, колегія суддів зазначає наступне:
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. 
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Вимогами ст.ст.525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною 1 ст.762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.5 вказаної статті).
Орендна плата – це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст.286 ГК України).
Розмір та порядок сплати орендної плати сторонами погоджено у розділі 4 договору оренди землі №1 від 17 травня 2018 року.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У п.4.3 Договору сторони погодили, що орендна плата сплачується у строки встановлені Податковим кодексом України. Тобто, рівними частками за місцем знаходження земельної ділянки за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.
Як зазначалось вище, відповідач, всупереч умовам договору оренди, не виконував належним чином своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати, 
Згідно з листом Головного управління ДПС у Закарпатській області (вих.№13214/5/07-16-04-00-09 від 16 листопада 2021 року), адресованого Мукачівській окружній прокуратурі, заборгованість ТОВ «Мир Енерджі» зі сплати орендної плати, станом на 16 листопада 2021 року, становить 1 118 349,29 грн.
Як вбачається з розрахунку Головного управління ДПС у Закарпатській області ТОВ «Мир Енерджі» останнє не сплачувало орендну плату, зокрема, з квітня 2020 року по квітень 2021 року включно.
У 2021 році орендар здійснив сплату орендної плати у травні 2021 року в сумі 139 793,66 грн., тобто за 2 місяці, поряд з тим, починаючи з червня по жовтень 2021 року включно орендарем не сплачувалась орендна плата.
Відтак, загальна сума боргу по орендній платі, станом на 16 листопада 2021 року, становить 1 118 349,29 грн. за 16 місяців, що свідчить про систематичну несплату орендарем орендної плати.
Поряд з тим, судом встановлено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року відкрито провадження у справі №260/5785/21 за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до відповідача – ТОВ «Мир Енерджі» про стягнення податкового боргу в сумі 1 048 452,46 грн. по платежу 50 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб».
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року у справі №260/5785/21 адміністративний позов задоволено: присуджено до стягнення з ТОВ «Мир Енерджі» 1 048 452,46 грн. заборгованості з орендної плати (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103671781).
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 69  896,83 грн. – заборгованості по орендній платі за договором оренди землі №1 від 17 травня 2018 року.
Крім цього, відповідно до ч.3 ст.291 ГК України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.
Частиною 2 ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно з ч.1 ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.
У п.11.4 Договору оренди сторони погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною істотних обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Як встановлено судом вище та вбачається з матеріалів справи, відповідач (орендар) зобов`язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконував, чим допустив прострочення сплати орендної плати в повному обсязі більш ніж за 3 місяці (а саме за 16 місяців, в тому числі за 12 місяців підряд). Відповідачем протилежного не доведено, доказів сплати орендної плати суду не подано.
Невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання (ст.610 ЦК України) та передбачають правові наслідки порушення зобов`язання у вигляді його припинення або розірвання договору (ст.611 ЦК України).
Враховуючи наведене вище, з огляду на порушення орендарем істотної умови договору оренди (сплати орендної плати), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі №1 від 17 травня 2018 року, укладеного Павшинською сільською радою (правонаступником якої є Мукачівська міська рада) та ТОВ «Мир Енерджі».
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позову в повному обсязі.
Слід зазначити, що апеляційна скарга відповідача ґрунтується на запереченнях щодо представництва прокурором інтересів держави, а також апелянт вважає Мукачівську міську раду неналежним позивачем у цій справі, що спростовано судом вище. При цьому, будь-які посилання щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції щодо суті позовних вимог відповідач в апеляційній скарзі не навів.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:
Рішення Господарського суду Закарпатської області від 29 червня 2022 року у справі №907/59/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир Енерджі» – без задоволення.
Матеріали справи №907/59/22 повернути до Господарського суду Закарпатської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 28 листопада 2022 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.