ОКРЕМА ДУМКА
судді Верховного Суду Губенко Н.М.

05 вересня 2022 року 
м. Київ

cправа №  904/5835/19 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп", Компанії "Оаккрофт Інвестментс Лімітед" ("Oakcroft investments limited") про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів від 10.07.2018 №БВ81-100718.
Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 19.01.2021 у справі №904/5835/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2021, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" відмовив.
Верховний Суд постановою від 07.09.2021 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф", постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2021 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/5835/19 залишив без змін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІО-ПАРТНЕР ГРУП" з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/5835/19.
Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 13.12.2021 у справі №904/5835/19, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/5835/19 відмовив повністю; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/5835/19 залишив в силі.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІО-ПАРТНЕР ГРУП", в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/5835/19 повністю і передати справу на новий розгляд.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи         між суддями від 20.07.2022 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Бакуліна С.В. - доповідач (головуючий), Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.
05.09.2022 більшістю голосів суддів було винесено ухвалу про: 
- поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/5835/19;
- відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 у справі №904/5835/19.
- зупинення касаційного провадження у справі №904/5835/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №522/22473/15-ц та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду.
При винесенні зазначеної ухвали мною, Губенко Н.М., висловлено окрему думку наступного змісту.
Щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІО-ПАРТНЕР ГРУП".
Згідно із частинами 2 та 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
Згідно із частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Частинами 3 та 4 статті 45 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Частиною 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право:
1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;
2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;
3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;
4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;
5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;
6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, подати касаційну скаргу на певний перелік судових рішень закріплено, зокрема, й в статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп", Компанії "Оаккрофт Інвестментс Лімітед" ("Oakcroft investments limited") про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів від 10.07.2018 №БВ81-100718.
Отже, у справі № 904/5835/19 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" є позивачем, а, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп" - відповідачем, особою, якій пред`явлено позов. 
Не погодившись із ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022 у справі №904/5835/19, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп", тобто позивач звернувся з касаційною скаргою в інтересах відповідача.
Як вже було зазначено, частиною 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до суду в інтересах інших осіб можуть звертатися лише особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
Водночас ані законом ані нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено право позивача звертатися до суду в інтересах відповідача.
Натомість, ухвала Верховного Суду від 05.09.2022 у цій справі про відкриття касаційного провадження не містить норм матеріального/процесуального права, які надають право позивачу звертатися з касаційною скаргою в інтересах відповідача.
Враховуючи зазначене, вважаю, що у Суду відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022 у справі №904/5835/19.
Відтак, на мою думку, слід було відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №904/5835/19 за касаційною скаргою поданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп".
Щодо зупинення касаційного провадження у справі №904/5835/19 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №522/22473/15-ц.
Предметом касаційного перегляду є ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. В його основі лежить положення «res judicata», відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень, які після їх прийняття не мають переглядатися до безмежності. 
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Принцип правової (юридичної) визначеності визнається одним із елементів належної судової процедури у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав важливість забезпечення принципу юридичної визначеності як елементу верховенства права, який, окрім іншого, вимагає, щоб ухвалене судами остаточне рішення не могло бути скасованим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року, заява № 28342/95). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (пункти 51- 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» від 24 липня 2003 року, заява №52854/99; ухвала Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; пункти 42- 44 рішення Європейського суду з прав людини від 9 червня 2011 року, заява № 4994/04 у справі «Желтяков проти України»). 
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Отже, за змістом цієї норми зупинення провадження у справі з цієї підстави є правом, а не обов`язком. Таке право може бути реалізовано за наявності двох умов: правовідносини є подібними, Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд справи.
В ухвалі Верховного Суду від 05.09.2022 у цій справі зазначено, що підставою для зупинення касаційного провадження до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду іншої справи є те, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи №522/22473/15-ц для відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 08.10.2019 у справі №916/2084/17, від 15.10.2019 у справі №905/2559/17, від 03.12.2019 у справі №904/10956/16, від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 щодо можливості оскарження учасником господарського товариства правочинів, укладених самим господарським товариством.
Колегія суддів Касаційного господарського суду, направляючи справу № 522/22473/15-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду, мотивувала свою ухвалу необхідністю відступити від правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17, від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18, оскільки, на думку колегії суддів Касаційного господарського суду, висновки Великої Палати Верховного Суду сформовані без урахування положень статей 16, 97, частин 1, 3 статті 98 Цивільного кодексу України, статті 4 Господарського процесуального кодексу України, які у своїй сукупності передбачають можливість оскарження вчиненого господарським товариством правочину учасником такого товариства за умови доведеності факту порушення прав та інтересів такого учасника спірним правочином. Фактично зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду суперечать наведеним нормам закону.
Таким чином, у справі № 522/22473/15-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду не передавалось питання щодо застосування положень статей 320-325 Господарського процесуального кодексу України.
Водночас, у цій справі (№904/5835/19) Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" (позивач у справі) звернулося в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп" (відповідач у справі) із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/5835/19.
Дана заява обґрунтована тим, що:
- починаючи з 05.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп" не має керівника та інших працездатних органів управління, у тому числі не можуть бути ухвалені відповідні рішення загальним зборами учасників товариства, у зв`язку зі смертю керівника та мажоритарного учасника Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп" із часткою у статутному капіталі в розмірі 79%;
- з огляду на наведене Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" наділений правом звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі №904/5835/19;
- про смерть керівника та мажоритарного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіо-Партнер Груп" представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" довідався 21.09.2021.
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена положеннями Глави 3 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.
Предметом касаційного оскарження у справі №904/5835/19 є рішення судів попередніх інстанцій, прийняті за наслідками розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.
Відтак, у цій справі Верховний Суд повинен перевірити правильність застосування  судами першої та апеляційної інстанцій положень статей 320-325 Господарського процесуального кодексу України, та відповідно надати оцінку їх висновкам щодо наявності/відсутності нововиявлених обставин.
Таким чином, на мою думку, правовідносини у справі № 522/22473/15-ц та у справі № 904/5835/19 не є подібними.
До того ж, у разі відступу Великою Палатою Верховного Суду від висновків щодо застосування норм права, які вона раніше викладала у наведених вище постановах, це свідчитиме лише про зміну правової позиції     суду (новою практикою застосування норм права), що не може бути нововиявленою обставиною в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 910/597/18). 
З огляду на викладене, вважаю, що у Суду були відсутні підстави як для відкриття касаційного провадження так і для зупинення касаційного провадження до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду іншої справи.

Суддя Верховного Суду                                                                             Губенко Н.М.