УХВАЛА
28 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 683/1200/18
провадження № 51-2911ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_5.,
суддів                                    ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8. на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду                                 від 04 липня 2022 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку                             на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України                (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті. 
Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, а відповідно до ч. 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень. 
Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Захисник з метою дотримання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК вказав, зокрема, що оскаржує ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2022 року. Водночас на виконання ч. 5 цієї статті касатор, окрім іншого, додав копію вироку Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2022 року, який, зокрема, просить скасувати у своїх вимогах. Така суперечність щодо виду рішення не дає можливості Суду однозначно визначити, яке судове рішення оскаржується.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, відповідно до яких підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи, обґрунтувавши їх.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Порушуючи питання про закриття кримінального провадження, захисник не наводить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості рішення апеляційного суду в частині засудження, зокрема, ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) за епізодом від 21 березня 2018 року.
Крім того, колегія суддів звертає увагу захисника, що у своїх вимогах до суду касаційної інстанції він порушує питання, зокрема про скасування вироку місцевого суду в частині засудження ОСОБА_1 на ряду з іншими особами за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК, а також просить Верховний Суд постановити своє рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 на ряду з іншими засудженими. Проте такі вимоги не дають можливості Суду зрозуміти однозначно прохання, а саме чи порушує касатор питання про скасування судових рішень в частині засудження інших осіб у цьому кримінальному провадженні.
Водночас Верховний Суд звертає увагу, що з наданих ОСОБА_2 документів на підтвердження своїх повноважень вбачається, що останній здійснює захист лише ОСОБА_1 , у зв`язку з чим у разі формування вимоги про скасування судових рішень стосовно усіх засуджених захиснику необхідно указати, які саме порушення допущенні судами в частині засудження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вплинули на законність й обґрунтованість рішень судів стосовно ОСОБА_1 .
Також Суд зауважує, що захисник, окрім іншого порушує питання про скасування вироку Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2022 року в частині залишення без задоволення апеляційних скарг сторони захисту та скасування виправдувального вироку суду першої інстанції за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, однак така вимога сформована неповно, оскільки відсутнє прохання щодо прийняття Верховним Судом рішення стосовно вироку апеляційного суду в частині засудження ОСОБА_1 за указаною статтею.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8. і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_5                                           ОСОБА_6                                            ОСОБА_7