06.12.22
22-ц/812/687/22

Провадження №22-ц/812/687/22

П О С Т А Н О В А 
іменем України

01 грудня 2022 року м. Миколаїв
                                                                             справа№  469/194/20
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Лівінського І.В.,
           суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання Біляєвої В.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції
апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Вуїв Оксаною Вікторівною 
на додаткове рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, ухваленого 26 травня 2022 року під головуванням судді Шевиріної Т.Д., в приміщенні цього ж суду, дата повного судового рішення не зазначена, у цивільній справі 
за позовом 
ОСОБА_1  до Березанської селищної ради, комунального підприємства «Березань», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  ОСОБА_2  про захист трудових прав,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, шляхом доповнення позовних вимог до Березанської селищної ради, комунального підприємства «Березань» (далі –КП «Березань») про захист трудових прав.
Позивач зазначав, що 15 березня 2016 року між ним та Березанською селищною радою в особі селищного голови було укладено контракт терміном на один рік, відповідно до якого ОСОБА_1 виконував обов`язки керівника КП «Березань». Додатковою угодою від 24 січня 2017 року дію контракту було продовжено на три роки з 15 березня 2017 року до 15 березня 2020 року. 26 лютого 2020 року Березанською селищною радою було прийнято рішення про припинення з 15 березня 2020 року дії контракту та звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Березань» у зв`язку з закінченням строку дії контракту на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України.
      Позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Березанської селищної ради №1 від 26 лютого 2020 року «Про припинення дії контракту, укладеного з керівником комунального підприємства «Березань»; визнати незаконним та скасувати наказ КП «Березань» про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Березань» у зв`язку із закінченням строку дії контракту на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді директора КП «Березань»; продовжити дію контракту, укладеного із ОСОБА_1 як керівником КП «Березань», укладеного 15 березня 2016 року та продовженого додатковою угодою від 24 січня 2017 року – строком на три роки, до 15 березня 2023 року; стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16 березня 2020 року до ухвалення рішення; стягнути з відповідачів в солідарному порядку моральну шкоду, спричинену незаконним звільненням, в сумі 5 000 грн. 

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2022 року позов задоволено частково. Постановлено визнати незаконним та скасувати рішення Березанської селищної ради №1 від 26 лютого 2020 року «Про припинення дії контракту, укладеного з керівником комунального підприємства «Березань». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
15 лютого 2022 року на адресу суду першої інстанції від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Вуїв О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 9 800 грн ( т.3 а.с.157-158). 
Клопотання обґрунтовує тим, що в своїх заявах позивач та його представник зазначали, що несуть судові витрати у справі та вказували, що у зв`язку з тривалим розглядом справи, зупиненням провадження у справі, неодноразовим відкладенням судових засідань, сторона позивача не може надати всі докази понесення судових витрат у вигляді оплати правничої допомоги, та зазначали, що такі докази будуть надані в п`яти денний строк з часу ухвалення судового рішення. Витрати позивача на професійну правничу допомогу по даній справі становлять 9800 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги та квитанціями про оплату правничої допомоги в сумі 2300 грн від 12 березня 2020 року та 5100 грн від 22 вересня 2021 року. Правнича допомога на суму 2400 грн на даний час не оплачена позивачем, що не позбавляє його права вимагати стягнення даних коштів як судових витрат з відповідачів.
17 лютого 2022 року в системі «Електронний суд» сформований документ від представника Березанської селищної ради, а саме клопотання про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення з посиланням на пропуск строку для подання такої заяви.
Додатковим рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2022 року в задоволенні заяви адвоката Вуїв О.В. відмовлено. 
Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріали справи не містять договору про надання з боку заявника правничої допомоги позивачу.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі на додаткове рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 –адвокат Вуїв О.В. посилаючись на незаконність додаткового рішення суду першої інстанції, просила додаткове судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача судові витрати в розмірі 9800 грн. 

Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд посилався на те, що матеріали справи не містять договору про надання правової допомоги. Між тим, договір про надання правової допомоги було укладено між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Вуїв О.В. 10 березня 2020 року. На підставі цього договору, протягом всього часу розгляду справи, адвокатом надавалась правова допомога, види та вартість якої зазначались в розрахунках, які були надані суду. Копія договору також була надана представником ОСОБА_1 – ОСОБА_3 в судовому засіданні 23 вересня 2021 року. Суд долучив копію договору до матеріалів справи. Заперечень щодо самого договору, так і проти долучення його копії до матеріалів справи від інших учасників не надійшло.
Отже у суду були всі належні та необхідні докази понесення позивачем судових витрат у вигляді оплати правничої допомоги: договір, квитанції, розрахунок вартості правової допомоги. Також апелянт зазначає, що ОСОБА_1 здійснено додатково оплату правової допомоги згідно розрахунку від 07 лютого 2022 року в сумі 2400 грн, тож позивачем понесені витрати на оплату правової допомоги в розмірі 9800 грн.

Узагальнені доводи інших учасників 
Відзиви на апеляційні скарги в письмовій формі протягом строку, встановленого судом, від відповідачів та третьої особи до апеляційного суду не надійшли.

2.Мотивувальна частина
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом,   а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Вуїв О.В. про стягнення витрат за надану правничу допомогу, суд першої інстанції вважав зазначене клопотання не обґрунтованим, оскільки заявником не надано договору на правничу допомогу.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає обставинам справи.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтовуючи розмір витрат на правову допомогу адвоката (9800 грн) позивач надав договір про надання правової допомоги від 10 березня 2020 року, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, квитанції до прибуткового ордеру від 12 березня 2020 року, 22 вересня 2021 року, 7 червня 2022 року, та розрахунок вартості правничої допомоги від 7 лютого 2022 року.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, від 04 червня 2014 року).
Заявлена відповідачем сума витрат на правничу допомогу є співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами з огляду на тривалість судового розгляду та численність вчинених процесуальних дій адвокатом, зокрема і участь у судових засіданнях.
Водночас, відповідно до положень статті 141 ЦПК України  інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких входять і витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2).
Враховуючи обставини справи, з метою забезпечення пропорційності у цивільному судочинстві, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу в суді першої інстанції до 1000 грн, що відповідає пропорційності задоволених позовних вимог.
Крім того, позивачем заявлено про витрати на правову допомогу в апеляційному суді в розмірі 500 грн.
В обґрунтування цього позивачем надано квитанцію до прибуткового ордеру від 7 червня 2022 року та розрахунок вартості правничої допомоги .
Враховуючи пропорційність задоволених вимог апеляційної скарги на додаткове рішення, колегія суддів вважає, що вказані витрати підлягають стягненню на суму 100 грн.
Таким чином, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про стягнення на користь позивача з відповідачів в рівних частках по 550 грн. судових витрат.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Вуїв Оксаною Вікторівною задовольнити частково. 
Додаткове рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з Березанської селищної ради, комунального підприємства «Березань» на користь ОСОБА_1  судові витрати у розмірі по 550 грн, з кожного окремо.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий	І.В. Лівінський	
Судді	Н.В. Самчишина Т.В. Серебрякова	

Повне судове рішення складено 06 грудня 2022 року.