Справа № 346/2259/22 
Провадження № 33/4808/613/22 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянтки ОСОБА_1 та її захисника Ликініва М.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 9.09.2022 року щодо неї,

                в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1  
притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1  визнана винуватою у тому, що вона 06.06.2022 року о 13:30 год. в м. Коломия, по вул. О.Кобилянської, Івано-Франківської області керувала транспортним засобом марки «BMW 320», номерний знак " НОМЕР_1 ", перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан такого сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із використанням спеціального технічного приладу "Alkotest «Drager 6820», результат - 3.01‰ (проміле), чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що вона в алкогольному сп`янінні не керувала транспортним засобом, а сам транспортний засіб був припаркований і ним ніхто не рухався. Стверджує, що нею вимагався сертифікат відповідності технічного приладу, який їй не був наданий поліцейськими, ставить під сумнів відеозапис події, який не був досліджений в судовому засіданні та процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що їй не було поліцейськими належним чином роз`яснено її права, а копія протоколу не була вручена, що позбавило її права на захист. Відеозапис не відтворюється. 
На думку апелянта судом не було враховано практи ЄСПЛ та національних судів, що призвело до порушення її прав. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді поновити пропущений апеляційний строк через те, що вона невчасно отримала копію постанови судді, а саме з запізненням 15.09.2022 року, останню скасувати, провадження у справі щодо неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Пропущений апелянткою апеляційний строк з метою доступу до правосуддя слід поновити, оскільки вона із запізненням отримала копію постанови, мала проблеми із здоров`ям, про що подала документи, потратила час на підшукання адвоката. Ці обставини є поважними причинами, що перешкодили їй вчасно подати апеляцію.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо  ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
В діях  ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Оскільки через технічний стан відеодиска неможливо відтворити обставини події та який не був досліджений судом першої інстанції, апеляційні твердження апелянта слід трактувати відповідно до ст. 62 Конституції України на користь апелянта.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення  ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. Апелянт заперечила таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення їй такої копії або отримання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення  ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, про те, що  ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням її права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушниці, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Суд першої інстанції не дав правової оцінки правомірності зупинки працівником поліції водія ОСОБА_1 . Вона вважає цю зупинку неправомірною. Спостувань цієї позиції апелянтки у справі та в постанові немає, що ставить під сумнів висновки суду про доведеність її вини. 
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушниці, а сам протокол не є доказом її вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягала би виправданню за недоведеністю її вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений апеляційний строк.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 9.09.2022 року щодо неї скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Б.М. Гриновецький