ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 вересня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/13822/21
Головуючий у першій інстанції - Супрун О. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/647/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді:  Мамонової О.Є.,
суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,
із секретарем: Шкарупою Ю.В.

учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління (служба) у справах дітей  Чернігівської міської ради, 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»  до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними та зняття з реєстрації,

                                          У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , в якому просило:
- припинити дії, які порушують право сторони договору шляхом визнання дій ОСОБА_1 щодо реєстрації у предметі іпотеки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства;
- зняти з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .  
Позов обґрунтовано тим, що 07.03.2007 між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 16 767,50 дол. США строком до 07.03.2014. У забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, сторони 07.03.2014 уклали договір іпотеки нерухомого майна - вищевказаної квартири загальною площею 45,70 кв.м.
Позивач указував, що умовами договору іпотеки передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії, а також, визначений обов`язок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без згоди на це іпотекодержателя.
Зазначав, що ОСОБА_1 своїми діями порушила умови договору та вимоги закону, зареєструвавши в квартирі ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 , ці особи не мають права користуватися спірним житловим приміщенням, такі дії відповідачки належить визнати неправомірними. 

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що реєстрація осіб у предметі іпотеки відбулася без згоди іпотекодержателя, вказані дії відповідачами проведені з порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України.
Банк указує на те, що суд першої інстанції не ухвалив рішення щодо його вимоги про припинення дій, які порушують право сторони договору шляхом визнання дій ОСОБА_1 неправомірними та вчиненими з порушенням умов договору, що свідчить про порушення норм процесуального закону.
Наголошує, що коло відповідачів у позові визначено правильно, адже, саме ними було здійснено зазначене порушення договору.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подавався.

Вислухавши суддю - доповідача, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про припинення дій, які порушують право сторони договору, шляхом визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки неправомірними та вчиненими з порушенням норм закону, суд першої інстанції виходив з того, що ані законом, ані договором іпотеки не передбачений такий спосіб захисту іпотекодержателя. Відмову в задоволенні позовних вимог про зняття відповідачів з реєстрації в  квартирі, яка є предметом іпотеки, суд першої інстанції мотивував тим, що вирішення такої вимоги знаходиться поза межами компетенції суду.  
З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки вважає, що суд в повному обсязі дослідив обставини справи, надав їм належну правову оцінку, дотримався норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 07.03.2007 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір № СNGLGA00000206, відповідно до умов якого Банк надав кредитні кошти в розмірі 16 767,50 дол. США строком до 07.03.2014, а ОСОБА_1 зобов`язувалась повернути кошти, сплативши відсотки за користування ними у строк та в порядку, встановлених кредитним договором (а. с. 6-8).
В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором сторони 07.03.2007 уклали договір іпотеки (а. с. 9-11), за яким ОСОБА_1 надала в іпотеку Банку нерухоме майно - квартиру загальною площею 45,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Після укладення договору іпотеки у вказаній квартирі були зареєстровані: ОСОБА_2 - 11.10.2007 та ОСОБА_3 - 07.04.2009, що вбачається з довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 05.10.2021 № 8722 (а. с. 12).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права власності, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди тощо.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1, 3 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Стаття 1 Закону України «Про іпотеку» визначає поняття іпотеки, зокрема, іпотека - це вид забезпечення зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно зі ст. 12 вказаного закону, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.   
У разі порушення іпотекодавцем обов`язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з ч. 1 цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт.
Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду, користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.
Відповідно до пункту 18.12. договору іпотеки, укладеного 07.03.2007 Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_1 , іпотекодавець зобов`язався не надавати документи у відповідні держоргани з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без письмової згоди на це іпотекодержателя та нотаріального посвідчення згоди цих осіб на їх виселення в разі звернення стягнення на предмет іпотеки.
Виходячи з зазначеного вище та беручи до уваги положення частини 1 статті 5 ЦПК України, яка передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних, юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, колегія суддів відхиляє доводи АТ КБ «ПриватБанк» щодо наявності підстав для задоволення його вимог про припинення дій, які порушують право сторони договору іпотеки - АТ КБ «ПриватБанк» шляхом визнання дій відповідачів щодо реєстрації у предметі іпотеки неправомірними з посиланням на статтю 629 ЦК України, оскільки, погоджується з тим, що ні Закон України «Про іпотеку», ні умови укладеного сторонами договору іпотеки, не містять та не передбачають визначеного позивачем способу захисту порушеного права, яке він просить захистити.
Висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення такої позовної вимоги є вірним та обґрунтованим.

За визначенням пунктів 4, 7 частини 1 статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 № 1871-ІХ декларування місця проживання особи - це повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади. Орган реєстрації це - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюється повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання (зміну) місця проживання особи.
Згідно з ст. 17 зазначеного Закону відомості про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи скасовується органом реєстрації у разі проведення реєстраційних дій з порушенням вимог, встановлених законом.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. 
Виходячи з положень вищевказаного Закону, орган, який уповноважений проводити декларування та реєстрацію місця проживання (перебування) особи, а також, зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), є орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який і забезпечує на відповідній території територіальної громади, формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання (зміну) місця проживання особи.
Оскільки суд не є органом реєстрації в розумінні положень Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», виконавчий комітет Чернігівської міської ради, який  є органом реєстрації, участі у справі в якості відповідача не брав, АТ КБ «ПриватБанк», визначивши коло відповідачів у даній справі, просив саме зняти з реєстрації зареєстрованих осіб у спірній квартирі, не зазначивши при цьому ким має проведена вказана дія, суд першої інстанції правильно вирішив спір та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову і в цій частині.
Доводи апеляційної скарги ніяким чином не спростовують правильності висновків суду та до уваги колегією суддів не беруться.
Апеляційний суд вважає, що рішення Деснянським районним судом м. Чернігова від 27.01.2022 прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, суд встановив фактичні обставини справи, надав мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному учасниками справи щодо відсутності підстав для задоволення позову, вірно застосував норми права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення в межах заявлених позовних вимог.
На підставі наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                          П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 23 вересня 2022 року.

Головуюча                                                                       О.Є. Мамонова

Судді:                                                                              Н.В. Висоцька 

                                                                                        О.І. Онищенко