УХВАЛА 
17 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 522/3291/20
провадження № 61-10888ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,  Коротуна В. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа - директора Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» Сударева Віктора Олексійовича, про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив про визнання незаконними та скасування наказів від 09 січня 2020 року № 11-н «Про дисциплінарну відповідальність» від 10 лютого 2020 року № 89-к про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2021 року, з урахуванням ухвали від 12 березня 2021 року про виправлення описки, а також додатковим рішенням від 25 березня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Морська пошуково-рятувальна служба» №11-н від 09 січня 2020 року «Про дисциплінарну відповідальність», складений відносно ОСОБА_1 щодо оголошення йому догани.
Визнано незаконним та скасовано наказ КП «Морська пошуково-рятувальна служба» від 10 лютого 2020 року № 89-к про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного інженера служби флоту.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного інженера служби флоту КП «Морська пошуково-рятувальна служба».
Стягнуто із КП «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 лютого 2020 року по 12 травня 2020 року у розмірі 47 757,36 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Допущено негайне виконання рішень в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а також за перший місяць у розмірі 16 176,00 грн. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, КП «Морська пошуково-рятувальна служба» та ОСОБА_1 оскаржили його в апеляційному порядку.
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу КП «Морська пошуково-рятувальна служба» задоволено частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2021 року, в частині визнання незаконним та скасування наказу КП «Морська пошуково-рятувальна служба» від 10 лютого 2020 року № 89-к про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного інженера служби флоту, поновлення  ОСОБА_1 на посаді провідного інженера служби флоту КП «Морська пошуково-рятувальна служба», стягнення із КП «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 лютого 2020 року по 12 травня 2020 року в розмірі 47 757,36 грн та в допуску до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а також за перший місяць у розмірі 16 176,00 грн, скасовано.
Прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до КП «Морська пошуково-рятувальна служба» в цій частині відмовлено.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2021 року, в частині визнання незаконним та скасування наказу КП «Морська пошуково-рятувальна служба» №11-н від 09 січня 2020 року «Про дисциплінарну відповідальність», складеного відносно  ОСОБА_1 щодо оголошення йому догани, залишено без змін.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
ОСОБА_1 03 листопада 2022 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яке мотивоване тим, що оскаржену постанову отримано лише 12 жовтня 2022 року, що підтверджується копіями: заяви ОСОБА_1 від 19 вересня 2022 року, листа суду апеляційної інстанції від 19 вересня 2022 року та розписки.
Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 22 січня 2020 року в справі № 823/3540/14, від 07 жовтня 2020 року в справі № 490/12203/16-ц, від 31 липня 2019 року в справі № 757/76692/17, від 05 грудня 2019 року в справі № 522/3864/18, від 07 липня 2022 року в справі № 910/886/21, від 02 жовтня 2018 року в справі № 910/18036/17, від 12 травня 2021 року в справі № 216/3765/16-ц, від 25 квітня 2018 року в справі № 295/5011/15-ц, від 22 травня 2019 року в справі № 572/2429/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17 та постановах Верховного Суду України від 21 травня 2014 року в справі № 6-33цс14, від 25 травня 2016 року в справі № 6-511цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, вказує на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року в справі № 522/3864/18 (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у правовідносинах щодо застосування частини 1 статті 26, частини 3 статті 27 та пункту 11 частини 1 статті 40 КЗпП (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, а саме суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, необґрунтовано відхилив клопотання про витребування доказів та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 2, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 березня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Приморського районного суду міста Одеси цивільну справу № 522/3291/20 за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа - директора Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» Сударева Віктора Олексійовича, про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї                      документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	М. Є. Червинська  С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун