УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2022 року
м. Київ
Справа № 722/956/22
Провадження № 51 – 2786 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 15 серпня 2022 року,
встановив:
Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Дружківського міського суду Донецької області від 07 листопада 2019 року, залишеним без зміни ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 травня 2020 року, з урахуванням ухвали вказаного міського суду від 11 листопада 2019 року про виправлення описки, ОСОБА_4 засуджено за ст. 187 ч. 1, ст. 187 ч. 2, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна. На підставі ст. 71 ч. 1, ст. 78 ч. 3 КК Україничастково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком місцевого суду від 26 травня 2017 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією майна.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 серпня 2022 року повернуто апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 липня 2022 року на підставі ст. 399 ч. 4 КПК України. 
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі засуджений не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали суду апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і не наводить доводи на обґрунтування цього. 
Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 5 КПК України засуджений ОСОБА_4 не зазначив свою вимогу до суду касаційної інстанції щодо ухвали апеляційного суду, яка має бути сформульована з врахуванням повноважень касаційного суду, передбачених ст. 436 КПК України. 
Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді. 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний  строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3