Ухвала                                                               
 
31 серпня 2022 року
м. Київ
 
справа № 761/8374/20-ц
провадження № 61-5840св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року у складі судді Ковальчук К. М. та постанову Київського апеляційного суду від 19 травня 2022року у складі колегії суддів: Заришняк Г. М., Кулікової С. В., Рубан С. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів попередніх інстанцій
 
У березні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
 
Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка нині проживає разом із ним та знаходиться на його повному утриманні.
 
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 16 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що дитина з 01 листопада 2019 року фактично проживає разом із позивачем, матеріали справи не містять відомостей, що рішення суду про визначення місця проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 виконано, а тому, беручи до уваги стан здоров`я дитини, її вік,               з урахуванням матеріального стану обох батьків, мінімального гарантованого та рекомендованого розміру аліментів на дитину відповідного віку, необхідно стягнути             з відповідача аліменти утримання дитини у заявленому позивачем розмірі щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позовної заяви до суду відповідно до статті 191 СК Українита до досягнення дитиною повноліття.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 19 травня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що донька сторін ОСОБА_3 , з 01 листопада 2019 року проживає разом із позивачем, і ця обставина не спростована відповідачкою. У матеріалах справи відсутні докази про те, що рішення суду про визначення місця проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 виконано, а тому аліменти на утримання дитини необхідно стягнути з  ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У червні 2022 року ОСОБА_2  подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня            2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 травня 2022року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову                  у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У касаційній скарзі вказує суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 13 серпня 2019 року у справі № 910/11614/18, від 23 квітня             2020 року у справі № 439/1155/18, від 17 червня 2020 року у справі № 158/1638/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18, від 18 серпня 2021 року у справі            № 756/7539/16.
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу у якому зазначено, що позиція відповідача у цій справі спрямована на протиправне привласнення в супереч інтересам дитини, грошей дитини. Жодна з правових позицій Верховного Суду наведених ОСОБА_2 не може бути взята до уваги і не може бути підставою для скасування рішення.
 
Також ОСОБА_1 подав до суду клопотання про скасування ухвали Верховного Суду від 29 липня 2022 року в частині зупинення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 травня            2022 року, в частині вимог про стягнення аліментів на дитину, яка не підлягає негайному виконанню, до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Таке клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2022 року відкрито касаційне провадження             у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
11 серпня 2022 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 травня 2022 року призначити до судового розгляду на 14 вересня 2022 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний