ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 560/6695/20
провадження № К/9901/37739/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Стрелець Т.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя                   особа - державний реєстратор Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування наказу, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у складі судді Майстера П.М. від 31 травня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Матохнюка Д.Б., Боровицького О.А., Шидловського В.Б. від 08 вересня 2021 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. АТ «Хмельницькобленерго» звернулось до суду з позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа - державний реєстратор Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_2., про визнання протиправним та скасування наказу, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 жовтня 2020 року № 686/09.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 20219 року, у задоволенні позовних вимог АТ «Хмельницькобленерго» було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що державний реєстратор приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації документів, поданих 28 липня 2020 року, від імені АТ «Хмельницькобленерго» Полоневич Л.М. діяв у відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», тому підстави для задоволення скарги у відповідача були відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, АТ «Хмельницькобленерго» звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій установлено, що з метою внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру про юридичну особу АТ «Хмельницькобленерго», а саме: зміни керівника товариства, 28 липня 2020 року до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_2. звернулась Полоневич Л. М. , подавши наступні документи:
- заяву про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі (зміну керівника юридичної особи) від 28 липня 2020 року;
- нотаріально завірену копію довіреності на уповноважену особу Полоневич Л.М. від                                 22 листопада 2019 року № 2221 за підписом в.о. генерального директора акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» Козачуком О.І.

6. 29 липня 2020 року державним реєстратором ОСОБА_2. відмовлено у державній реєстрації документів, поданих 28 липня 2020 року, від імені АТ «Хмельницькобленерго» Полоневич Л.М. на підставі пункту 1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», у зв`язку із тим, що документи подано особою, яка не має на це повноважень, оскільки згідно з сформованим скороченим витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 29 липня 2020 року № 42391852 повноваження Полоневич Л.М. надані довіреністю від 22 листопада 2019 року № 2221 були припинені 29 липня 2020 року о 09:19:02.

7. 04 вересня 2020 року до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла скарга АТ «Хмельницькобленерго» від 04 вересня 2020 року                         № 2020 - 0513-3461 за підписом в.о. генерального директора Козачука О.І. на дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_2. щодо прийняття 29 липня 2020 року рішення про відмову у державній реєстрації документів, поданих 28 липня 2020 року від імені                 АТ «Хмельницькобленерго» Полоневич Л.М. з вимогою визнати протиправними дії державного реєстратора ОСОБА_2. щодо прийняття рішення про відмову у проведенні державної реєстрації «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» від 29 липня 2020 року і зобов`язати державного реєстратора ОСОБА_2. провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу АТ «Хмельницькобленерго» в частині зміни керівника та скласти відносно державного реєстратора ОСОБА_2. протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою статті 166-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

8. 16 жовтня 2020 року відбулося засідання Колегії з розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за результатами якого складено висновок та надані рекомендації щодо відмови в задоволенні скарги АТ «Хмельницькобленерго». 

9. На підставі вказаного висновку, відповідачем було видано наказ від 16 жовтня 2020 року                   № 686/09, яким відмовлено у задоволенні скарги АТ «Хмельницькобленерго» від 04 вересня 2020 року № 2020-0513-3461 на дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_2. 

10. Уважаючи наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від   16 жовтня 2020 року № 686/09 протиправним, АТ «Хмельницькобленерго» звернулось до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

11. Касаційна скарга обґрунтована відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, пункту 1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

12. Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подало відзив на касаційну скаргу АТ «Хмельницькобленерго» на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

13. Відзив обґрунтовано тим, що належне встановлення наявності/відсутності порушеного права скаржника (АТ «Хмельницькобленерго») оскаржуваними діями державного реєстратора ОСОБА_2. можливе виключно у судовому порядку, оскільки існує спір щодо належності повноважень керівника юридичної особи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права

14. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

15. Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підстави для відмови у державній реєстрації:
1) документи подано особою, яка не має на це повноважень;
2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії;
3) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи;
3--1) заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, подано щодо засновника (учасника), який на момент подання заяви внесений до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, крім випадку збільшення розміру такої частки;
3--2) документи подані до неналежного суб`єкта державної реєстрації;
4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку;
5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України;
6) документи суперечать статуту громадського формування;
7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи;
7--1) порушено встановлену учасником вимогу нотаріального засвідчення справжності підпису під час прийняття рішень з питань діяльності юридичної особи та/або вимоги нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є частка такого учасника у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) відповідної юридичної особи;
8) невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону;
9) щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
10) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
10--1) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, у Єдиному державному реєстрі міститься запис про судове рішення про визнання юридичної особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури;
10--2) щодо юридичної особи, стосовно якої в Єдиному державному реєстрі міститься запис про судове рішення щодо визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи, якщо таке рішення або його частину визнано недійсними, зміни до установчих документів юридичної особи є підставою для проведення реєстраційних дій;
10--3) невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі чи інших інформаційних системах, використання яких передбачено цим Законом;
10--4) невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі чи інших інформаційних системах, використання яких передбачено цим Законом;
11) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані:
раніше строку, встановленого цим Законом;
щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб та/або має не закриті відокремлені підрозділи, та/або є засновником третейського суду;
в Єдиному державному реєстрі відсутній запис про державну реєстрацію юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації в результаті злиття, приєднання або поділу;
щодо акціонерного товариства, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованої реєстрації випуску акцій;
щодо юридичної особи - емітента цінних паперів, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованих випусків цінних паперів;
щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім банків, стосовно яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
щодо юридичної особи, що реорганізується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та відсутні відомості про узгодження плану реорганізації юридичної особи;
щодо юридичної особи, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування;
щодо юридичної особи, що припиняється в результаті ліквідації, стосовно якої надійшли відомості про відкрите виконавче провадження;
щодо юридичної особи, стосовно якої відкрито провадження у справі про банкрутство;
12) статут товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю поданий зі змінами, прийнятими без врахування голосів, які припадають на частку померлого учасника товариства.

16. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації визначено статтею 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», згідно якої рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги:
1) на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора;
2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги стосовно державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, які здійснюють свою діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову в задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;
б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації, зупинення розгляду документів;
в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;
в-1) про усунення порушень, допущених державним реєстратором з визначенням строків виконання наказу;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.
Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:
1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;
2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;
3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;
4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;
5) є рішення цього органу з такого самого питання;
6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;
7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;
8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;
9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;
10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

17. З аналізу наведених правових норм убачається, що подання документів особою, яка не має на це повноважень є підстави для відмови у державній реєстрації. 
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про відмову в задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

18. Уважаючи наказ Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від  16 жовтня 2020 року № 686/09 протиправним, АТ «Хмельницькобленерго» звернулось до суду з позовом.

19. Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправним наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 жовтня 2020 року № 686/09, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що звертаючись 28 липня 2020 року до державного реєстратора із заявою  про проведення реєстраційної дії (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах) Полоневич Л.М. мала на це відповідні повноваження. Однак державним реєстратором помилково застосовано до даних правовідносин пункт 1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», який не підлягав застосуванню, що призвело до ухвалення незаконного рішення про відмову у державній реєстрації документів.

20. Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

21. Верховний Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

22. За змістом статті 210 Кодексу адміністративного судочинства України до процесуальних обов`язків адміністративного суду віднесено з`ясування обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, і дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У такий спосіб проявляється інформування учасників адміністративного процесу щодо порядку реалізації судового розгляду та змісту адміністративної справи.

23. Ознайомлення зі змістом джерел доказів (засобів доказування) дає змогу належно встановити обставини адміністративної справи.

24. Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок встановлення фактичних обставин у конкретній справі законодавцем покладається саме на адміністративний суд, який насамперед має з`ясувати предмет спору та відповідно визначити обставини, які необхідно встановити для правильного його вирішення.

25. Відповідно до вимог статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд, зокрема вирішує:
чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

26. Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, яке ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставин, які мають значення для вирішення справи.

27. Тобто обґрунтованим рішення слід вважати тоді, коли: 1) суд повністю вияснив обставини, що мають значення для справи; 2) коли ці обставини доказані; 3) коли висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам справи.

28. Обґрунтованість судового рішення - це його внутрішня якість. Обґрунтованим є таке рішення, в якому відбите повне, всебічне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, їх доведеність та досягнення істинності висновків суду - відповідність їх фактичній стороні справи і вимогам закону.

29. Виходячи з цього, в поняття обґрунтованості зазвичай включають два моменти: повнота дослідження судом всіх матеріалів справи і достовірність висновків суду про обставини, що покладені в основу рішення.

30. Верховний Суд зазначає, що рішення суду, як акт правосуддя, має чітко підтверджувати існування і суть спірних правовідносин.

31. У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58)  Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

32. У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (пункт 30)  зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

33. Відповідно до частини четвертої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у мотивувальній частині рішення зазначаються:
1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;
2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;
3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;
4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;
5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;
6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;
7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

34. Зазначаючи про те, що державний реєстратор приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації документів, поданих 28 липня 2020 року, від імені АТ «Хмельницькобленерго» Полоневич Л.М. діяв у відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», оскільки на час прийняття рішення про відмову у вчиненні реєстраційної дії, згідно з сформованим скороченим витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 29 липня 2020 року № 42391852 повноваження Полоневич Л.М. надані довіреністю від 22 листопада 2019 року № 2221 були припинені 29 липня 2020 року о 09:19:02, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, не зазначив мотиви, якими суд керувався, відхиляючи довід позивача, про те, що саме станом на час подання заяви про вчинення реєстраційних дій, Полоневич Л.М. була наділена повноваженнями звернення додержавного реєстратора із заявами на вчинення реєстраційних дій, а тому третьою особою неправомірно було відмовлено у вчиненні реєстраційної дії.

35. Оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не відповідають критеріям законності та обґрунтованості, оскільки рішення ухвалені без встановлення всіх значимих обставин у справі та оцінки наданих сторонами доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. За приписами статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

37. Згідно з частиною другою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

38. З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано всіх обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

39. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у цій справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року скасувати.

Справу за позовом Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа - державний реєстратор Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування наказу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач          Н.В.  Коваленко
      
Судді                                                                                                                 Я.О.  Берназюк 

                                                                                                                                       Т.Г. Стрелець