УХВАЛА
08 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 362/1538/18
провадження № 51-5208ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_2,
суддів                                    ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 ,
встановив:
До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку                             на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України                (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті. 
Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, а відповідно до частини 5 цієї ж статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень.
На виконання згаданих вище вимог засуджений лише додав до касаційної скарги копію вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня                            2018 року.
Водночас положеннями ч. 1 ст. 424 КПК визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені, зокрема, вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначеного судового рішення суду першої інстанції.
Проте засуджений не вказує в касаційній скарзі, які судові рішення він оскаржує та не зазначає чи був вирок суду першої інстанції предметом апеляційного перегляду. Указане не дає можливості Верховному Суду перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Проте, у поданій скарзі ОСОБА_1 не вказав, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення, а також підстав для його зміни або скасування.
Крім того, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга засудженого не містить вимог до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися із положеннями ст. 436 КПК, частиною першою якої передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну                скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у  суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Оскільки касаційна скарга засудженого ОСОБА_1 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК вона не надала усіх документів, які мали бути подані разом із касаційною скаргою. 
Стосовно посилання засудженого у касаційній скарзі на ст. 459 КПК, колегія суддів зауважує, що заява, в якій порушується питання про перегляд судових рішень за виключними обставинами, повинна відповідати вимогам статті 462 КПК. Крім того, засудженому необхідно врахувати, що відповідно до положень ч. 1 ст. 463 КПК така заява подається, зокрема, до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_1 і встановитистрок п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2                                           ОСОБА_3                                            ОСОБА_4