ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2022 року м. Чернівці 

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Колчанова Р.В. на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.08.2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, -
У С Т А Н О В И В : 

       Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.08.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн. 
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 30.04.2022 року о 20.25 год. в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 37 керував транспортним засобом «Газ – 3102», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР України.
       На вказану постанову суду адвокат Колчанов Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої вимоги вказував, що в протоколі про адміністративне правопорушення в графі особа, що притягається до відповідальності, відсутній підпис, а також не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, що є грубим порушенням вимог законодавства. Також відсутній підпис ОСОБА_1 про вручення йому копії протоколу, що призвело до порушення його прав на захист. Вказував, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою
ЄУНСС 718/912/22 провадження №33/822/532/22 головуючий у 1 інстанції Мінів О.І.
імперативного факту доведеності вини особи.
Посилався на те, що на місці перевірки документів у ОСОБА_1 працівниками поліції неодноразово проводився його огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, перед проведенням огляду поліцейські не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Також ці дані відсутні і в матеріалах справи. Крім того, поліцейськими на місці перевірки документів не було складено акта огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що також є порушенням. 
Вважає, що письмове направлення ОСОБА_1 на огляд в медичну установу є неналежним та недопустимим доказом. Також у висновку лікаря не вказано яким технічним засобом проводився медичний огляд, кількість проміле, які були виявлені у ОСОБА_1 , а час, зазначений в направленні в лікарню та час складання висновку є однаковим. Крім того, повторного огляду, який мав бути проведений через 20 хвилин, здійснено не було, а тому вважає висновок лікаря недопустимим доказом у справі.
Стверджує, що відеозаписи, надані поліцейськими, є порізаними, неповними, на них відсутнє спілкування з особою, яка притягається до відповідальності. Час відеозаписів не співпадає з часом вказаним в письмових документах і ця різниця, на думку апелянта, ставить під сумнім про їх допустимість та належність цих доказів. Також з відеозаписів не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. 
Апелянт вважає, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, а оскільки в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, провадження у справі щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.
Заслухавши адвоката Колчанова Р.В., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що в задоволенні вимог апелянта необхідно відмовити.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №336872 від 30.04.2022 року вбачається, що 30.04.2022 р. о 20.25 год. в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 37 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ГАЗ 3102 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №44, результат позитивний – 1,03 ‰. 
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Крім того, з вказаного протоколу вбачається, що в графі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено – відмовився від отримання та підпису (а.с.1). 
       Відсутність підпису ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення та його небажання отримати цей протокол є його правом та не свідчить про недійсність цього протоколу, а тому доводи апелянта про порушення прав ОСОБА_1 є необґрунтованими. 
       З відео файлів, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені судом апеляційної інстанції, вбачається, що працівники поліції приїхали на виклик у зв`язку з ДТП за участю автомобіля ГАЗ 3102 під керуванням ОСОБА_1 . На місці вимушеної зупинки автомобілів працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 з декількох спроб не зміг пройти огляд на стан сп`яніння. У зв`язку з цим водій ОСОБА_1 був доставлений в Кіцманську БЛІЛ. 
       Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці ДТП не вдалося провести за допомогою приладу «Драгер», доводи апелянта про ненадання ОСОБА_1 сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку приладу «Драгер», а також не складення акту огляду та невручення його ОСОБА_1 на місці перевірки є безпідставними. 
       З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 30.04.2022 року о 22.00 год. був направлений в Кіцманську БЛІЛ у зв`язку з виявленими у нього ознаками сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, ДТП (а.с.5).
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 30.04.2022 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6). 
Відповідно до Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. 
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. 
       Тобто, вказаною Інструкцією передбачено, що в Акті медичного огляду зазначаються відомості щодо приладу, яким проводиться медичний огляд та результат цього огляду, із зазначенням показників (кількість проміле) виявлених у особи, яку оглядають. У висновку вказується тільки перебування особи в стані сп`яніння або ж відсутність ознак сп`яніння. 
       А тому посилання апелянта про те, що висновок медичного огляду щодо ОСОБА_1 є недопустимим доказом, оскільки не містить вказівку на прилад, яким його проводили та кількісний показник проміле, є безпідставними. 
       Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Що стосується тверджень адвоката про однаковий час зазначений в направленні в лікарню та медичному висновку, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ця неточність ніяким чином не впливає на результат медичного освідування ОСОБА_1 та його перебування в стані алкогольного сп`яніння.
З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 30.04.2022 р. він на своєму автомобілі рухався із сторони вул. Музична в бік м. Чернівці та відчув удар в ліву сторону переднього крила свого автомобіля та побачив транспортний засіб «Газ 3102» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який і допустив це зіткнення. Після зіткнення транспортних засобів та зупинки водій автомобіля Газ увімкнув задню передачу на намагався залишити місце ДТП. Однак він вийшов з машини та заблокував рух цього автомобіля (а.с.7).
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 30.04.2022 р. о 20.25 год. він рухався по вул. Незалежності, 37 в м. Кіцмань та хотів з лівого ряду повернути праворуч та допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, чим було завдано механічні пошкодження його машині (а.с.8).
З відео файлів вбачається, що працівники поліції прибули на місце ДТП за участю двох машин, однією з яких керував ОСОБА_1 . Під час оформлення ДТП як свідки так і ОСОБА_1 підтвердили, що останній керував автомобілем Газ 3102 д.н.з. НОМЕР_1 .
А тому посилання апелянта про те, що на відео не зображено факту керування ОСОБА_1 автомобілем є безпідставним, оскільки медичний огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з участю його автомобіля, яким він керував. в дорожньо-транспортній пригоді. 
Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про недопустимість як доказів відео файлів, що містяться в матеріалах справи, оскільки на них міститься запис проведення медичного огляду ОСОБА_1 в Кіцманський БЛІЛ, що є необхідною умовою при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення згідно ст.266 КУпАП. Що стосується інших фрагментів відеозапису, то необхідно відмітити, що на них зображено фіксування працівниками поліції іншого правопорушення. А тому посилання апеллянта про недопустимість доказу відеозапису через те, що останній не є безперервним, є безпідставним.
З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.
       На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,- 
                                       
П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Колчанова Р.В. відмовити, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.08.2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.
       Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя                                  В.Ф.Кифлюк
       Копія. Згідно з оригіналом: суддя