П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/11338/22	

Категорія: 112010200                                                                                                                                                                                                        Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.
                                                                                       Місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

До Одеського окружного адміністративного суду 15 серпня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.03.2022 та з 01.07.2022 перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром 22043,68 гривень;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2022 та з 01.07.2022 без обмеження її максимальним розміром.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року по справі № 420/678/21 відповідачем проведено перерахунок його пенсії з 01.04.2019 року. Проте з не зрозумілих для позивача підстав виплата перерахованої пенсії з 01.03.2022 року пенсійним органом здійснюється в розмірі 22043,68 грн, у якому вона була обчислена на виконання зазначеного вище судового рішення станом на 01.04.2019 року та виплачувалась до здійснення перерахунку пенсії з урахуванням індексації, тобто не в повному нарахованому розмірі, з обмеженням пенсії попереднім розміром та фактично без урахування суми індексації. Здійснення відповідачем з 01.03.2022 та з 01.07.2022 обмеження пенсії позивача після її перерахунків, яка, виходячи зі змісту рішення суду, підлягає виплаті без обмеженні її розміру, є необґрунтованим та безпідставним.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року закрито провадження у справі №420/11338/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, а тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції помилково визначив адміністративний позов ОСОБА_1 у справі №420/11338/22 як такий, що спрямований на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 року по справі №420/678/21, оскільки зазначені справи не є тотожними за предметом спору та змістом правовідносин. Також апелянт, посилаючись на положення Постанови КМУ «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 року №118 та ст.64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 01.03.2022 року, зауважує, що після ухвалення рішення суду від 22.01.2021 року по справі №420/678/21 відбулась зміна правового регулювання пенсійного забезпечення, у зв`язку з чим пенсійним органом у межах вказаного спору вчинялись дії, не пов`язані із виконанням судового рішення у справі №420/678/21. Крім того, на думку апелянта, у рішенні суду від 22.01.2021 року по справі №420/678/21 не надавалась правова оцінка можливості виплати пенсії, перерахованої внаслідок проведення її індексації, без обмеження її розміру.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.            Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі №420/11338/22, виходив з того, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2022 та з 01.07.2022 без обмеження її максимальним розміром - є одним із способів виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року, яке набуло чинності. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. 
При цьому вказав, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
З огляду на п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
У практиці Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/432/18, постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №  340/869/19, від 30.01.2020 у справі № 2а-161/11, від 30.04.2020 у справі №  813/4138/17, від 26.05.2020 у справі № 805/1963/17-а, від 16.07.2020 у справі № 182/3773/15-а, від 22.06.2022 року у справі №540/2316/21  сформовано сталу позицію, згідно з якою умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих самих підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суд не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Як зазначено судом першої інстанції встановлено, що у межах справи №420/678/21 ОСОБА_1 оскаржував дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження суми пенсії максимальним розміром, а також її виплату з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року у зменшеному розмірі, а саме 75 відсотків суми підвищення пенсії.
За результатами розгляду зазначеної справи Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 22.02.2021 року визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019 року призначеної та перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром та зменшення з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року пенсії за рахунок її виплати в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
Водночас, у справі, що розглядається, правовою підставою позову є положення прийнятої 16.02.2022 року Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» №118, котрі покладають на пенсійні органи обов`язок перерахувати з 01.03.2022 року пенсії, призначені відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні та індексації; а фактичною підставою позову є здійснений ГУ ПФУ в Одеській перерахунок та виплата з 01.03.2022 року пенсії позивачу у розмірі 22  043,68 грн., тобто у сумі,  в якій остання була обчислена пенсійним органом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі №420/678/21, без врахування індексації (без застосування відповідного коефіцієнту збільшення), а з 01.07.2022 року  без урахування збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки позивач є особою з інвалідністю 2 групи.
З аналізу вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі №420/678/21 не надавалось правової оцінки обмеження розміру пенсії позивача внаслідок перерахунку шляхом проведення її індексації та збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, положення Постанови КМУ №118 від 16.02.2022 року, на виконання вимог яких ГУ ПФУ в Одеській області здійснювало перерахунок пенсії позивача у межах даної справи, набрали чинності 01.03.2022 року, а прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність змінився у липні 2022 року, а тому правовідносини, що виникли у зв`язку із набранням чинності вказаного нормативного акта та змін прожиткового мінімуму у липні 2022 року не були та не могли бути предметом розгляду справи у суді при прийнятті рішення від 22.02.2021 року.
Таким чином, не дивлячись на те, що вказані спори є тотожними за складом учасників процесу та частково збігаються за матеріально-правовими вимогами, зокрема, в частині перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, вказані справи різняться правовими та фактичними обставинами, якими обґрунтовується звернення ОСОБА_1 до суду із вказаним позовом.
Крім того, колегія суддів зауважує, що норма ст. 383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі (постанова Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 295/13613/16-а).
Тобто, питання оскарження правомірності дій відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії з 01.03.2022 року та з 01.07. 2022 року з обмеженням пенсії максимальним розміром перебуває поза судовим контролем за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі №420/678/21. Таке питання не може бути вирішено у спосіб подання заяви у порядку ст. 383 КАС України.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що спір у справі є тотожним, оскільки виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а також про те, що предмет позову у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Одеського окружного адміністративного суду від від 22.02.2021 року у справі №420/678/21) є помилковими.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» від 15 лютого 2022 року N° 2040-ІX статтю 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в наступній редакції: "Стаття 64. Індексація пенсій. У разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону".
Зазначена редакція статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовується з 01.03.2022 року (абз. 2 ч. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства»).
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 118 від 16.02.2022 установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до  статей 13,  21  і  36  Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб  (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений  абзацом другим  пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р.  № 713  Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб  (Офіційний вісник України, 2021 р., № 57, ст. 3525).
Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений  абзацом другим  пункту 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2021 р. відповідно до  Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та перерахунку пенсії відповідно до Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім перерахунків пенсії, що проводилися у період з 1 січня 2021 р. до 28 лютого 2022 р. за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до  частини четвертої  статті 63 зазначеного Закону.
Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до  частини четвертої  статті 63 Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Таким чином, з 01.03.2022 у законодавстві України відбулися відповідні зміни, які впливають на підстави, умови та розміри щодо обчислення і виплати пенсії позивача.
Згідно з усталеною судовою практикою (постанови Верховного Суду України від 23.04.2013 №21-239а11, від 19.03.2013 №21-53а13, від 05.11.2013 №21-293а13, від 07.07.2014 №21-222014 тощо), відступу від якої не здійснювалось Верховним Судом, виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.
Пенсія є періодичним платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена у часі, якщо не відбулося змін у законодавстві. Тобто, порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.
Такий принцип зміни умов пенсійного забезпечення у зв`язку зі змінами в законодавстві підтверджений також рішенням ЄСПЛ.
Зокрема, ЄСПЛ зазначив про те, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах «Аррас та інші проти Італії», п.42 заяви № 17972/07 від 14.02.2012р., та рішення «Сухобоков проти Росії», п.26 заяви № 75470/01 від 13.04.2006р., «Валентина Ніканорівна Великода проти України», п.21 заяви № 43331/12 від 07.07.2012р.).
В аналогічних справах ЄСПЛ констатував, що подальша дія судових рішень закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені відповідні зміни.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 29.11.2021 по справі № 620/2928/20.
З огляду на викладене, внаслідок індексації відповідачем пенсії позивачу шляхом її перерахунку, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про  індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 № 118, між сторонами виникли нові правовідносини.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п. 4 ч. 1  ст. 238 КАС України є помилковими.
Слід зазначити, що постанови Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 17.04.2019 року у справі №355/1648/15-а, від 21.08.2019 року у справі №295/13613/16, від 22.08.2019 року у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 року у справі №802/1933/18-а, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні питання закриття провадження, стосувались неподібних правовідносин. Так, зокрема, у справі №806/2143/15 особа повторно звернулася до суду із позовом до Головного управління Держземагенства у Житомирській області про визнання протиправною відмову у надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а у справі №355/1648/15-а позивач безпосередньо просив суд зобов`язати Міністерство оборони України виконати діючу постанову суду.
Тобто предмет спору та обставини у вказаних справах не є подібними обставинам у справі, що розглядається, а тому суд першої інстанції не мав підстав керуватись висновками щодо застосування норм процесуального права, викладеними Верховним Судом у зазначених постановах.
Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції порушив п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України і таке порушення норм процесуального права перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року - скасувати, а матеріали справи - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч. 4 ст. 320 КАС України.
Керуючись ст. ст.  308,  311,  312, 315,  320,  321, 322,  325 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року скасувати.
Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
                                                             Повний текст постанови складено та підписано 22 листопада 2022 року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                     А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                     І.  Г. Ступакова