ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4825/22 Справа № 176/564/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Паромової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 посилався на те, що у період з 19 липня 2010 року по 05 червня 2019 року працював на посаді підземного прохідника шостого розряду з повним робочим днем на шахті “Інгульська” ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат”. Тривале виконання посадових обов`язків в шкідливих умовах негативно вплинуло на стан здоров`я позивача, що призвело до його звільнення на підставі п.2 ст.40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи. Відповідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ “Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва НАМН України”, йому встановлено остаточний діагноз: хронічна двобічна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.), хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН-І-ІІ ст. (першого-другого ст.) За результатами розслідування встановлено зв`язок між захворюванням та роботою в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП “Схід ГЗК” та зроблено висновок, що причинами виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) стала робота в умовах шкідливої дії: рівень шуму до 102 дБА при нормі 80 дБА, запиленість повітря робочої зони, у тому числі вміст вільного двоокису кремнію до 2,4 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3; підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони + 10,8°С при нормі +17 ... + 26°С. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 24 червня 2020 року йому первісно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 35%, а також зазначено необхідність в лікуванні амбулаторному, стаціонарному. У подальшому, а саме 23 червня 2021 року, вказаною комісією визначено вже ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% та потребу в забезпеченні амбулаторного, стаціонарного лікування, а також санаторно - курортного 1 раз на 3 роки. Довідкою МСЕК від 23 червня 2021 року серії 12ААБ №575505 встановлено третю групу інвалідності та, як протипоказання роботи в несприятливих мікроклінічних умовах, пилу, шуму. Ушкодження здоров`я, заподіяне під час виконання ним трудових обов`язків у відповідача, порушує його нормальні життєві зв`язки, позбавляє можливості реалізації своїх звичок, бажань, тривале лікування позбавляє можливості вести повноцінний спосіб життя, він постійно відчуває фізичні страждання, біль, вимушений систематично отримувати медичну допомогу, відчуває дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що постійно і негативно позначається на душевному та фізичному станах. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці. На підставі викладеного  ОСОБА_1 просив суд стягнути з ДП “Східний гірничо - збагачувальний комбінат” на його користь 390000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” ЄДРПОУ 14309787 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , в якості відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, суму грошових коштів у розмірі – 160 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” ЄДРПОУ 14309787 на користь держави судовий збір у розмірі 1600 грн. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” просить рішення суду від 15 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнувши з ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я у розмірі 60000 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Повалій О.В просить апеляційну скаргу ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” залишити без задоволення, рішення суду від 15 квітня 2022 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
У порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 274 ЦПК України, розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
       У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
       Відповідно до ч. 6, 9 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є, зокрема справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановлено, позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду учня прохідника з повним робочим днем у підземних умовах шахта “Інгульська” ДП “СхідГЗК” (а.с.10, 11).
12 квітня 2011 року ОСОБА_1 переведений на посаду підземного прохідника з повним робочим днем у підземних умовах по шостому розряду шахта «“Інгульська” ДП “СхідГЗК” (а.с.10, 11).
06 липня 2012 року ОСОБА_1 переведений підземним прохідником з повним робочим днем у підземних умовах по сьомому розряду шахта “Інгульська” ДП “СхідГЗК” (а.с. 10, 11).
05 червня 2019 року звільнений, у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи (а.с.10, 11).
       Актом розслідування причин виникнення професійного захворювання від 19 червня 2020 року, затвердженим управлінням Держпраці у Кіровоградській області форми П-4 встановлено, що професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло за обставин: робота на Інгульській шахті ДП “Схід ГЗК” в шкідливих та небезпечних умовах праці при виконанні професійних обов`язків підземного прохідника, недосконалість сучасних механізмів які використовуються в роботі, незабезпечення з боку ДЗ “СМСЧ №9” МОЗ України” своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці. Причинами виникнення професійного захворювання, зазначено: рівень шуму до 102 дБА при нормі 80 дБА, запиленість повітря робочої зони, у тому числі вміст вільного двоокису кремнію до 2,4 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3; підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони + 10,8° С при нормі +17 ... + 26°С(а.с. 12-15).
       Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 10 червня 2020 року №333 встановлено наявність вперше виявленого у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання (а.с. 20).
       Довідкою Медико-соціальної експертної комісії 24 червня 2020 року серії 12ААА №085719 визначено ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 на рівні 35% у зв`язку з професійним захворювання, зазначено про потребу амбулаторного, стаціонарного лікування (а.с.19).
       23 червня 2021 року відповідною довідкою МСЕК серії 12ААА № 085063 ступінь втрати професійної працездатності позивача встановлено вже на рівні 60%, зазначено про потребу амбулаторного, стаціонарного та санаторно-курортного лікування (а.с.17).
       Довідкою МСЕК від 23 червня 2021 року серії 12ААБ № 575505 позивачу ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку з професійним захворюванням, протипоказана робота в несприятливих мікрокліматичних умовах, пилу, шуму (а.с.18).
       З виписки із амбулаторної карти № 16 ДЗ “СМСЧ №9 МЗУ” вбачається, ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічна двостороння нейросенсорна туговухість (а.с. 21).
       Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 посилався на те, що отримане хронічне професійне захворювання порушує його нормальні життєві зв`язки, позбавляє можливості реалізації своїх звичок, бажань, тривале лікування позбавляє можливості вести повноцінний спосіб життя, він постійно відчуває фізичні страждання, біль, вимушений систематично отримувати медичну допомогу, відчуває дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що постійно і негативно позначається на душевному та фізичному станах, та просив стягнути з відповідача на його користь 390000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , та розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження, суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість у розмір 160 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення судом норм процесуального права, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, з урахуванням того, що ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. 
Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України “Про охорону праці” роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. 
Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. 
Позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду учня прохідника з повним робочим днем у підземних умовах шахта “Інгульська” ДП “СхідГЗК” (а.с.10, 11).
12 квітня 2011 року ОСОБА_1 переведений на посаду підземного прохідника з повним робочим днем у підземних умовах по шостому розряду шахта «“Інгульська” ДП “СхідГЗК” (а.с.10, 11).
06 липня 2012 року ОСОБА_1 переведений підземним прохідником з повним робочим днем у підземних умовах по сьомому розряду шахта “Інгульська” ДП “СхідГЗК” (а.с. 10, 11).
05 червня 2019 року звільнений, у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи (а.с.10, 11).
       Актом розслідування причин виникнення професійного захворювання від 19 червня 2020 року, затвердженим управлінням Держпраці у Кіровоградській області форми П-4 встановлено, що професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло за обставин: робота на Інгульській шахті ДП “Схід ГЗК” в шкідливих та небезпечних умовах праці при виконанні професійних обов`язків підземного прохідника, недосконалість сучасних механізмів які використовуються в роботі, незабезпечення з боку ДЗ “СМСЧ №9” МОЗ України” своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці. Причинами виникнення професійного захворювання, зазначено: рівень шуму до 102 дБА при нормі 80 дБА, запиленість повітря робочої зони, у тому числі вміст вільного двоокису кремнію до 2,4 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3; підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони + 10,8° С при нормі +17 ... + 26°С(а.с. 12-15).
       Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 10 червня 2020 року №333 встановлено наявність вперше виявленого у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання (а.с. 20).
       Довідкою Медико-соціальної експертної комісії 24 червня 2020 року серії 12ААА №085719 визначено ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 на рівні 35% у зв`язку з професійним захворювання, зазначено про потребу амбулаторного, стаціонарного лікування (а.с.19).
       23 червня 2021 року відповідною довідкою МСЕК серії 12ААА № 085063 ступінь втрати професійної працездатності позивача встановлено вже на рівні 60%, зазначено про потребу амбулаторного, стаціонарного та санаторно-курортного лікування (а.с.17).
       Довідкою МСЕК від 23 червня 2021 року серії 12ААБ № 575505 позивачу ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку з професійним захворюванням, протипоказана робота в несприятливих мікрокліматичних умовах, пилу, шуму (а.с.18).
       З виписки із амбулаторної карти № 16 ДЗ “СМСЧ №9 МЗУ” вбачається, ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічна двостороння нейросенсорна туговухість (а.с. 21).
       Таким чином, відповідачем, як роботодавцем, в порушення ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України “Про охорону праці” не забезпечено на робочому місці ОСОБА_1 безпечних умов праці, що призвело до ушкодження його здоров`я, отримання ним професійного захворювання та інвалідності, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.
       Соціальний аспект поняття непрацездатності свідчить про нездатність, в даному випадку, позивача, матеріально забезпечити себе та членів своєї сім`ї на рівні, визначеному достатнім для проживання людини (прожиткового мінімуму) в державі, що також завдає моральних страждань позивачу.
       Крім того, позивач звільнився з підприємства у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яка перешкоджає продовженню даної роботи, а тому позивач позбавлений можливості працювати за своєю здобутою спеціальністю.
       Отже, встановивши, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ДП “Схід ГЗК”, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок професійного захворювання.
       Враховуючи ступінь, тривалість та характер моральних і фізичних страждань, що пов`язані через хронічне, професійне захворювання позивач, необхідністю постійно перебувати на обліку в лікарні та втратою працездатності; враховуючи, що позивачу встановлено третю групу інвалідності; з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 160000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та такий розмір буде достатнім та необхідним. 
       Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
       Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).
       До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).
       Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи – платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
       Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у рахунок відшкодування моральної шкоди 160 000 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.
Доводи апеляційної скарги ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди до 60 000 грн. є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність неправомірних дій відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року  скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” – задовольнити частково.
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання — скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання — задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” ЄДРПОУ 14309787 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди – 160 000 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.
У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” ЄДРПОУ 14309787 на користь держави судовий збір у розмірі 1600 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова