ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 р.	Справа № 440/3140/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Шакурової І.М.,
представника позивача Лазурович С.С.,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2020, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, по справі № 440/3140/20
          за позовом          Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області  
          до           ОСОБА_1                  
          про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ

Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі по тексту - позивач, ГУ ДПС у Полтавській області) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просило суд: стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , д.н. 28.02.1996) 2198275,41 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та 164 937,81 грн з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування  на бюджетний рахунок №UA048999980333109341000016002, одержувач - УК у м.Полтаві/м.Полтава/11010500, код ЄДРПОУ - 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що станом на дату звернення до суду за ОСОБА_1 обліковується узгоджений та несплачений податковий борг,який виник на підставі податкових повідомлень-рішень ф. «Р» №0089191305 від 14.11.2018 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 1570616,25 грн (основний платіж - 1256493,00 грн та штрафні санкції - 314123,25 грн), форми «ПС» №0089201305 від 14.11.2018 про застосування штрафної санкції у сумі 170,00 грн, форми «Р» №0089211305 від 14.11.2018 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному розмірі 117853,31 грн (основний платіж - 94282,65 грн та штрафні санкції - 23570,66 грн), які були надіслані разом із розрахунком штрафних санкцій 15.11.2018 на адресу платника податків рекомендованим листом, однак повернуті у зв`язку із закінченням терміну зберігання 28.03.2019, що підтверджується листом АТ «Укрпошта» № 09.1-07-1379 від 28.03.2019, в подальшому в судовому та/або адміністративному порядку не оскаржувались.
З огляду на несплату узгоджених сум грошового зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями на підставі пп. 129.1.1, пп.129.3.1 п.129.1 ст.129 ПК України була нарахована пеня в загальній сумі 674573,66 грн (627489,16 грн - за платежем податок на доходи фізичних осіб та 47084,50 грн – по військовому збору).У зв`язку з чим, на виконання вимог пп.59.1 ст.59 ПК України, на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми «Ф» № 565-50 від 28.01.2020, яка станом на час звернення до суду з цим позовом є дійсною, не скасована та не відкликана. Враховуючи несплату відповідачем у встановлений законодавством строк вказаної суми податкового боргуу загальній сумі 2363213,22 грн, керуючись п. 87.11 ст. 87 ПК України, позивач стверджує про наявність підстав для стягнення такого боргу за рішенням суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 по справі №440/3140/20позов Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ 43142831) до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) податковий борг:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 2 198 275,41 (два мільйони сто дев`яносто вісім тисяч двісті сімдесят п`ять гривень сорок одна копійка) на бюджетний рахунок №UA048999980333109341000016002, одержувач - УК у м.Полтаві/м.Полтава/11010500, код ЄДРПОУ - 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП);
- з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 164 937,81 (сто шістдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять сім гривень вісімдесят одна копійка) на бюджетний рахунок №UA308999980313070063000016002, одержувач - УК у м.Полтаві/м.Полтава/11011000, код ЄДРПОУ - 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП).
Відповідач не погодився із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 по справі 440/3140/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги послався на позбавлення судом першої інстанції ОСОБА_1 можливості бути присутнім при розгляді справи через неналежне повідомлення про відкриття провадження у справі та не надіслання повістки-повідомлення про проведення судового засідання. Вважає, щонаявний в матеріалах справи конверт поштового відправлення не є доказом повідомлення ОСОБА_1 про стан розгляду справи,так якийбув повернутий без зазначення причин не вручення.
Наполягає на порушенні судом першої інстанції при розгляді справи вимог ст.77 КАС України в частині покладення на відповідача обов`язку доказування та ст.ст.8,9 КАС України в частині незабезпечення рівності та змагальності сторін.
Стверджує, що визначені за податковими повідомленнями-рішеннями  форми «Р» № 0089191305 від 14.11.2018, форми «ПС» № 0089201305 від 14.11.2018, форми «Р» № 0089211305 від 14.11.2018 суми грошових зобов`язань не набули статусу узгоджених, оскільки наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 3600004663525 не містить відмітки про його вручення або відмітки з зазначенням причини не вручення, як того вимагає п. 58.3 ст. 58 ПК України.Крім того, з фотокопії конверту поштового відправлення та довідки Укрпошти не вбачається, які саме документи направлялись позивачем, отже,неможливо підтвердити або спростувати фактнадіслання податкових повідомлень-рішень відповідачу.
Також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України грошові зобов`язання, що ввійшли до складу податкового боргу, який було стягнуто судом, внаслідок оскарження відповідачем до суду податкових повідомлень-рішень,вважаються неузгодженими.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 зупинено провадження у справі № 440/3140/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року по справі № 440/3140/20 до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 440/1699/21.
До Другого апеляційного адміністративного суду від представника відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 440/3140/20.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 клопотання представника відповідача про поновлення провадження у справі № 440/3140/20 - задоволено.
Поновлено провадження у справі № 440/3140/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року по справі № 440/3140/20 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
В судовому засіданні представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, з підстав та мотивів, викладених в позові, та просив суд апеляційної інстанції відмовитив їх задоволенні.
17.10.2022 від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив провести розгляд справи без його участі.
У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 2198275,41 грн та з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 164937,81 грн, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 14.11.2018№0089191305 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування" у загальному розмірі 1570616,25 грн, №0089211305 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: "військовий збір, що сплачується за результатами річного декларування" у загальному розмірі 117853,31 грн, №0089201305 про застосування штрафної санкції за платежем: "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування" у розмірі 170,00 грн, прийнятих за висновками акту перевірки від 28.09.2018 №1321/16-31-13-05-11/3512209557 (а.с.16-29).
Вказані податкові повідомлення - рішення направлені на адресу відповідача та повернулися із відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с.38-41).
Судом першої інстанції зазначено про не надання сторонами доказів здійснення відповідачем передбаченої п.56.1 ст.56 ПК України процедури адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, а також їх оскарження до суду.
У зв`язку з вищенаведеним за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2198275,41 грн та з військового зборуу розмірі 164937,81 грн, що підтверджується відомостями облікової картки платника податків, копія якої наявна в матеріалах справи.
28.01.2020 позивачем винесено податкову вимогу №565-50 на суму узгодженого податкового боргу у розмірі 2363213,22 грн, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та повернулася з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с.42).
Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.
Внаслідок наявної у відповідача заборгованості на загальну суму 2363213,22грн, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та наявності у відповідача податкового боргу за узгодженим грошовим зобов`язанням з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 2198275,41 грн та з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 164937,81 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України.
Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Підпунктом 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України передбачено, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Пунктом 54.5. статті 54 ПК України визначено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
За правилами п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України не сплачені платником податків, у встановлений Податковим кодексом України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом.
Положеннями п.59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що підставою для звернення податкового органу до суду з цим позовом слугувала несплата відповідачем суми податкового боргу у розмірі2363213,22 грнза податковою вимогою форми «Ф» № 565-50 від 28.01.2020, винесеною у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 податкових зобов`язань за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору, штрафних санкцій та пені,визначених податковими повідомленнями-рішеннями ф. «Р» №0089191305 від 14.11.2018у розмірі 1256493,00 грн–за основним платежемта 314123,25 грн- штрафними санкціями, форми «ПС» №0089201305 від 14.11.2018 у сумі 170 грн за штрафними санкціями, форми «Р» №0089211305 від 14.11.2018 у розмірі 94282,65 грн заосновним платежем та 23570,66 грнза штрафними санкціями, а такожпеніу загальномурозмірі674573,66 грн.
За приписами п.56.1, п.56.2 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Положеннями п.59.1 ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За визначенням, наведеним у п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з п.60.1. ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:
60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;
60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
 У випадках, визначених пп.60.1.3 тапп.60.1.5 п.60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (п.60.4. ПК України).
У випадках, визначених пп.60.1.4 п.60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п.60.5 ПК України).
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області форми "Р" №0089191305 від 14.11.2018; форми "Р" №0089211305 від 14.11.2018 та форми "ПС" №0089201305 від 14.11.2018 були оскаржені ОСОБА_1 в судовому порядку, за наслідками якого Полтавським окружним адміністративним судом в межах справи № 440/1699/21 було ухвалено рішення від 15.06.2022, яким визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області форми "Р" №0089191305 від 14.11.2018; форми "Р" №0089211305 від 14.11.2018 та форми "ПС" №0089201305 від 14.11.2018.
Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Колегією суддів встановлено,що доказів оскарженняв апеляційному порядку рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 по справі № 440/1699/21 матеріали справи не містять, а судом апеляційної інстанції таких обставин не встановлено.
При цьому, представник позивача в усних поясненнях, наданих в судовому засіданні, не заперечував, що апеляційне провадження за скаргою контролюючого органу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 по справі № 440/1699/21станом на 17.10.2022 не відкрито, адокази надходження апеляційної скарги на вказане рішення до суду відсутні. Не вбачається такої інформації і з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду».
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень датою набрання законної сили вказаним рішенням є 28.07.2022.
Отже, враховуючи наведені вище положення ст. 255 КАС України, та встановлені колегією суддів обставини, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 по справі № 440/1699/21 набрало законної сили 28.07.2022.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
З наведеного слідує, що з 28.07.2022 (дата набрання законної сили рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 по справі № 440/1699/21, яке в силу вказаних норм є преюдиційним) всі податкові повідомлення-рішення (№0089191305, №0089211305, №0089201305 від 14.11.2018), на підставі яких позивачем було сформовано податкову вимогу від «Ф» № 565-50 від 28.01.2020 та відповідно направлено до суду цей позов про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у загальному розмірі 2363213,22 грн (за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями сума нарахованого податкового зобов`язання складає 1688639,56 грн), є відкликаними в силу положень пп.60.1.4. п.60.1 ст.60 ПК України та, відповідно такими, що не можуть породжувати для відповідача жодних правових наслідків, в тому числі і стягнення з нього сум податкових зобов`язань, визначених у таких податкових повідомленнях-рішеннях та вимозі на вказану у них суму грошових зобов`язань.
Також з розрахунку заборгованості колегія суддів встановила, що податковий орган заявив до стягнення суми пені (674573,66 грн) по низці податкових повідомлень-рішень, які були скасовані в порядку судового оскарження, що прямо суперечить вимогам п.129.2 ст. 129 ПК України.
З огляду на викладене, враховуючискасування судом податкових повідомлень-рішень, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підставдля задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Полтавській області про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 суми податкового боргу в загальному розмірі 2363213,22 грн.
Разом з цим, доводи апелянта про невиконання судом першої інстанції обов`язку щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та вручення судової повістки, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:
1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;
2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:
1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.127 КАС України часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Згідно з пунктами 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270) у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
Нормами ч.11 ст.126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
 З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції направлялася засобами поштового зв`язку рекомендованим листом ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі разом з судовою повісткою про виклик ОСОБА_1 на 10:00 год. на 28.07.2020 на адресу відповідача: АДРЕСА_2 , проте, поштове відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку «інші причини».
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що на виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 по справі № 440/3140/20 Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб надано лист від 22.06.2020 № 01-12-03-09/3476, зі змісту якого вбачається, що за наявними обліками Реєстру територіальної громади міста Полтави місце проживання гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , на яку і були надіслані судом першої інстанції ухвала від 30.06.2021 та судова повітка-виклик.
Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 21.06. 2022 у справі № 215/507/21, від 18.04.2022 у справі № 215/764/21 та постановах від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17, 29.08.2022 по справі 522/3598/16-а.
Отже, не вручення поштового відправлення з судовою повісткою та ухвалою за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з незалежних від суду причин, свідчить про те, що судом першої інстанції вжито усіх заходів задля повідомлення сторони відповідача про відкриття провадження по справі, та відповідно до положення пункту 4 частини 6 статті 251 КАС України дає підстави вважати повістку про виклик до суду та ухвалу від 30.06.2021 врученими відповідачу.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2020  у справі № 440/3140/20 підлягає скасуванню з прийняттям в постанови про відмову в задоволенні позову. 
В силу приписів ч. 2 ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 по справі № 440/3140/20  - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою  відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	О.А. Спаскін    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  21.10.2022 року