КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа №  755/16892/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8068/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
28 вересня 2022 року                                                                                                         м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                              
                                         при секретарі      Кузьмич Р.Р.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за  заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року, постановлену під головуванням судді Хромової О.О.,-    
 
встановив:
 
28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа тапоновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Заявник просив: видати дублікат виконавчого листа, виданий Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 2-300/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53 361,17 грн матеріальної шкоди, 1 000,00 грн моральної шкоди, 5 000,00 грн за надання правової допомоги, 1 015,35 грн судового збору та 37,50 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а також 500,00 грн за проведення оцінки вартості заподіяної шкоди; поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, що виданий Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 2-300/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53 361,17 грн матеріальної шкоди, 1 000,00 грн моральної шкоди, 5 000,00 грн за надання правової допомоги, 1 015,35 грн судового збору та 37,50 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а також 500,00 грн за проведення оцінки вартості заподіяної шкоди.
Заява обґрунтована тим, що 06 вересня 2010 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі № 2-300/10, який стягувачем пред`явлено до виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва.
29 червня 2011 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2012 року у справі видано дублікат виконавчого листа № 2-300/10.
Дублікат виконавчого листа пред`явлено стягувачем до виконання, 14 вересня 2010 року відкрито виконавче провадження АСВП 21348673.
У подальшому, державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав визначених у пункті 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». 
Заявник зазначає, що він не отримував будь-якої інформації про примусове виконання виконавчого листа № 2-300/10, копію постанов про повернення виконавчого листа та оригінал виконавчого листа не отримував.
Оскільки виконавчий лист у справі № 2-300/10 втрачений з вини органу державної виконавчої служби, який після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, не надіслав оригінал виконавчого листа стягувачу, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин.
При цьому заявник зазначає, що про повернення виконавчого листа стало відомо після отримання у липні 2021 року відповіді на адвокатський запит.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.   
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції тазадовольнити заяву, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що апеляційна скарга безпідставна та необґрунтована. 
У судовому засіданні ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив.
ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що вказаний оригінал виконавчого листа був дійсно втрачений з незалежних від заявника причин.
При цьому заявником не надано належних доказів того, що протягом десяти років, він звертався до відділу державної виконавчої служби з вимогою про отримання виконавчого листа, який, на його думку, відділом йому не був надісланий.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.
Встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 30 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53 361,17 грн матеріальної шкоди, 1 000 грн моральної шкоди, 5 000 грн за надання правової допомоги, 1 015,35 грн судового збору та 37,50 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а також 500 грн за проведення оцінки вартості заподіяної шкоди.
Згідно інформації з листа Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 12 травня 2021 року, на виконанні у Відділі перебувало ВП № АСВП 21348673 від 14 вересня 2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-300 від 06 вересня 2010 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 53 361,17 грн, 1 000 грн моральної шкоди, 5 000 грн за надання правової допомоги, 1 015,35 грн судового збору, 37,50 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а також 500 грн за проведення оцінки вартості заподіяної шкоди.
29 червня 2011 року державним виконавцем, керуючись пунктом 2 частини першої  статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Виконавче провадження знищено, за закінченням строків зберігання, передбачених Наказом від 07 червня 2017 року № 1829/5, виданим Міністерством юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями».
Перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 12 травня 2021 року, виконавчий документ відносно ОСОБА_2 до Відділу повторно не пред`являвся та на виконанні не перебуває.
Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_1 зазначив, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2012 року у справі № 2604/12645/12 видано дублікат виконавчого листа № 2-300/10. ОСОБА_1 повторно пред`явив до Дніпровського РВ ДВС у м. Києві виконавчий лист № 2-300/10. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. У подальшому, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з підстав визначених у п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Проте у порушення вимог законодавства постанова про повернення виконавчого документу та оригінал виконавчого листа не були направлені стягувачу.
Заявник зазначає, що виконавчий лист у справі № 2-300/10 втрачений з вини органу державної виконавчої служби, який після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, не надіслав оригінал виконавчого листа стягувачу, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин.
Відповідно  до  п. 17.4 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого  документа суд, який  розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно  від того,  суд якої  інстанції видав  виконавчий документ,  може видати  його дублікат,  якщо  стягувач або  державний виконавець, приватний виконавець  звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України  у разі пропуску строку  для пред'явлення  виконавчого документа до виконання  з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. 
Встановлено, що на виконанні у Дніпровському РВ ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувало ВП № АСВП 21348673 від 14 вересня 2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-300 від 06 вересня 2010 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва.
29 червня 2011 року державним виконавцем, керуючись пунктом 2 частини першої  статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Виконавче провадження № АСВП 21348673 знищено за закінченням строків зберігання.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2012 року (справа № 2604/12645/12) заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 2-300/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 53 361 грн 17 коп. матеріальної шкоди, 1 000 грн моральної шкоди, 5 000 грн за надання правової допомоги, 1 015 грн 35 коп. судового збору та 37,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, 500 грн за проведення оцінки вартості заподіяної шкоди.
Утім заявником не надано доказів на підтвердження того, що дублікат виконавчого листа, виданий на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2012 року, пред`являвся стягувачем до виконання.
Лише зі спливом десяти років стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, а тому висновок суду першої інстанції про безпідставність поданої заяви є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.  
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 11 травня 2022 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає. 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-     
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлено 07 жовтня 2022 року.

 
Суддя-доповідач                                                                                                   Є.В. Болотов 

 
Судді:                                                                                                                     С.В. Кулікова

 
                                                                                                                                С.Г. Музичко