П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  802/1594/16-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна   
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
22 вересня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Шмирова О.М., 
позивача - ОСОБА_1 
представника відповідача - Іванова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до  Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 21 жовтня 2016 року у справі № 802/1594/16.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.06.2022 відмовлено у задоволенні вказаної заяви.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 скасувати, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 21 жовтня 2016 року у справі № 802/1594/16, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не роз`яснено позивачу його процесуальні права та обов`язки, не розглянуто його заяву про відвід судді.
Відповідач   подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що провадження у справі закрито з підстав не підсутності заявлених вимог адміністративному судочинству, відтак, надані заявником документи не мають відношення до підстав закриття провадження у справі.
Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.
Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла   наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 362 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Отже, під нововиявленими обставинами слід розуміти лише ті обставини, які мають істотне значення для справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. При цьому, не є підставою для перегляду докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) .
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.
Нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі "Brumarescu v. Romania" від 28.11.1999 наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів". "Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі" (справа "Ryabykh v. Russia" від 24.07.2003). Такі ж висновки відображені і в наступних рішення Європейського суду з прав людини у справах Понамарьов проти України від 3 квітня 2008 року та Христов проти України від 19 лютого 2009 року.
Тобто принцип юридичної визначеності в розумінні Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень судів, які вступили в силу, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду уже вирішеної справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, у якому, серед іншого, просив зобов`язати здійснити перерахунок 44 478, 66 грн., як частину розрахунку при звільненні
Вимоги обгрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо несвоєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі № 25663/02 від 17.07.2014 року, в якому ОСОБА_1 є одним із заявників, та заочного рішення в цивільній справі № 127/12474/16-ц від 13.07.2016 року Вінницького міського суду Вінницької області, за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії "Укрресурси" про стягнення середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації втраченої частини коштів та відшкодування моральної шкоди. У зв`язку з чим, позивач просив суд зобов`язати Департамент ДВС Мін`юсту України усунути порушення його прав, шляхом перерахування пені в сумі 73 347,28 грн., за прострочення виконання рішення Європейського суду з прав людини, та 44 478,66 грн. як частину повного розрахунку при звільненні, що встановлено заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/12474/16-ц.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.10.2016 року провадження у справі № 802/1594/16-а в частині вимог про зобов`язання перерахунку 44478,66 грн., як частини розрахунку при звільненні, що встановлено заочним рішенням Вінницького міського суду від 13.07.2016 року - закрито.
Суд вказав, що позивач у даній справі, оскаржує дії Департаменту ДВС Мін`юсту України щодо несвоєчасного виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2016 року, ухваленого за правилами цивільного судочинства, а також те, що позивач є стороною виконавчого провадження, а тому вказану вимогу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Обґрунтовуючи заяву про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що у разі визнання "Укрресурси" боргу, як частини розрахунку дана справа була б розглянута адміністративним судом, та що такий борг визнано ще у вересні 2016 р., тобто на момент прийняття ухвали ця обставина існувала, однак не була відома заявнику через звільнення лікідатора.
Оцінюючи наведені аргументи, суд першої інстанції вірно відмітив, що провадження у справі закрито з підстав того, що справу в частині вимог про зобов`язання перерахунку 44478,66 грн., як частину розрахунку при звільненні, що встановлено заочним рішенням Вінницького міського суду від 13.07.2016 року не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. При цьому, судом не надавалась оцінка визнання/чи можливості визнання боргу "Укрресурси" перед ОСОБА_1 і будь які розрахунки не стали підставою для закриття провадження.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року у справі № 802/1594/16-а, оскільки обставини на які посилається позивач, не є нововиявленими в розумінні статті 362 КАС України.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не роз`яснено позивачу його процесуальні права та обов`язки, колегія суддів вважає безпідставними та не розцінює їх як такі, що свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції   правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   26 вересня 2022 року.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.