УХВАЛА
15 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 758/5117/18
провадження № 51-2740ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                         ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року,
встановив:
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. 
Водночас ОСОБА_4 у касаційній скарзі просить скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року, визнати її невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України                                  та виправдати за недоведеністю, що в її діях є склад кримінального правопорушення. Також касатор просить кримінальне провадження за її обвинуваченням закрити. 
Проте викладена у касаційній скарзі вимога засудженої в частині необхідності визнання її невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого                 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України та виправдання за недоведеністю, що                          в її діях є склад кримінального правопорушення, не узгоджується з положеннями                        ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції  за наслідками касаційного розгляду.
Крім того, колегія суддів зауважує, що засуджена, заявивши вимогу про закриття кримінального провадження, не зазначає підстави для такого закриття, передбаченої у ст. 284 КПК.
Наявність вказаних недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
До того ж необхідно враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати                              та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Водночас ОСОБА_4 в обґрунтування касаційної скарги, окрім іншого, частково викладає зміст статей 42, 217, 283, 291 КПК, однак не зазначає, у чому конкретно полягають порушення указаних норм та як вони вплинули на законність                                               і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Також касаційна скарга, зокрема, містить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, проте відсутні обґрунтування підстав до такого рішення в контексті положень статей 412-414, 419, 438 КПК та яких саме порушень допустився апеляційний суд                         в аспекті положень статей 404, 405 КПК щодо меж і порядку апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції, оскільки засуджена не зазначає, які саме доводи                                її апеляційної скарги залишилися поза увагою апеляційного суду.
З огляду на те, що касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій                         надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                             ОСОБА_3