П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/2718/22-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.  
Суддя-доповідач:  Смілянець Е. С. 
 23 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  (В/Ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2022 року позивач, ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( відповідача), в якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16.09.2011  по 30.06.2022 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.09.2011 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 30.06.2022 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 30.06.2022, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 30.06.2022;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 30.06.2022 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 30.06.2022 рік;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно за період з 16.09.2011 року по 30.06.2022 рік;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно за період з 16.09.2011 року по 30.06.2022 рік;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням до складових місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", індексації грошового забезпечення, встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік з урахуванням пільгової вислуги років служби, що складає повних 29 років;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням до складових місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", індексації грошового забезпечення, встановленої Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік з урахуванням пільгової вислуги років служби, що складає повних 29 років;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби за період з 2011 року по 2014 рік;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсації додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби за період з 2011 року по 2014 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 30.06.2022 рік.
Чернівецький окружний адміністративний суд ухвалою від 18.08.2022 клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) про зупинення провадження у справі - задовольнив. Зупинив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - до припинення перебування ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до антитерористичної операції.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що положення п.5 ч.1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства  України поширюється лише на громадян. Вказує на штучне створення перешкод у правосудді та обмежує його в правах, що визначені Конституцією України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає про правомірність винесеного судом рішення.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування суддею суду першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Згідно ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
З матеріалів справи встановлено, що провадження у справі відкрито 15.08.2022  за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Разом з тим, оскаржуване судове рішення мотивоване тим, що враховуючи те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) у відповідності до законодавства про правовий режим воєнного стану в межах своєї компетенції виконує визначенні завдання в районі бойових дій (Луганська та Донецька області), місце дислокації є м. Лисичанськ Луганської області.
При цьому, колегія суддів враховує, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України постановила затвердити Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Наказами Головнокомандуючого Збройних Сил України від 13.03.2022 №84 «Про визначення районів ведення бойових дій» від 30.04.2022 №125 визначені районі ведення бойових дій, до яких входить Луганська, Доненька області.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України № 389-VIII від 12.05.2015 «Про правовий режим воєнного стану».
Згідно з ст.26 цього Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.
Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен з`ясувати, - чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до закінчення воєнного стану в Україні.
При цьому, об`єктивна неможливість розгляду адміністративної справи полягає в тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у адміністративній справі, зокрема факти, що мають (можуть мати) преюдиційне значення.
Таким чином, зупиняючи провадження у справі суд повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до закінчення воєнного стану на території України.
Натомість, в матеріалах справи не міститься мотивів та доказів того, що всі співробітники, які згідно з функціональними обов`язками здійснюють представництво та самопредставництво цього органу в судах, проходять військову службу, що унеможливлює належне представництво органу в суді.
Крім того, судом першої інстанції не наведено жодних мотивів на обґрунтування висновку про неможливість суду самостійно встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета судового розгляду в цій справі до закінчення воєнного стану в Україні.
Разом з тим, судом встановлено можливість розгляду вказаної справи в порядку спрощеного позовного провадження, що виключає необхідність явки представників військової частини до суду.
Колегія суддів не може залишити поза увагою не врахування судом першої інстанції важливості дотримання встановлених нормами КАС України розумних строків розгляду справи.
Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
Відповідно до приписів ст.236 КАС України визначені обов`язкові та факультативні підстави для зупинення провадження у справі, які дійсно перешкоджають розгляду справи та мають об`єктивний характер.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не встановила необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України.
За таких умов, апеляційний суд приходить до переконання про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.
Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  (В/Ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.