П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
12 вересня 2022 року                                                                                             м. Київ
         
Справа № 758/6507/18
Провадження: № 22-ц/824/5000/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Вербової І.М., Нежури В.А., 
секретар Івасенко І.А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лютянського Михайла Ярославовича в інтересах Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України,
на рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Захарчук С.С.,
у справі за заявою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відкремленого підрозділу Державної податкової Служби Ураїни, про розкриття Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» інформації, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
 
В травні 2018 року ОСОБА_2 в інтересах ГУ ДФС у Харківській області звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтувавши її тим, що  ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку у Центральній ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з 03.08.2016 року по теперішній час. Відповідно до ст. 77 ПКУ та затвердженим графіком проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 1 квартал 2017 року, з метою контролю за своєчасністю та достовірністю нарахування податків і зборів та дотримання валютного законодавства, з`ясування факту здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 фахівцями ГУ ДФС у Харківські області було здійснено вихід за адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 . Оскільки останній не знаходився на місці під час перевірки, наказ на проведення перевірки було вручено довіреній особі ОСОБА_1 24.03.2017 року до ГУ ДФС надійшов лист від ОСОБА_1 про перенесення початку перевірки на 27.06.2017 року. На підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області про проведення планової виїзної перевірки від 23.06.2017 року фахівцями ГУ ДФС у Харківській області було здійснено вихід за адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою ОСОБА_1 не знаходився, у зв`язку з чим був складений акт від 23.06.2017 року № 1297 про неможливість вручення направлення та проведення перевірки.У зв`язку з тим, що провести документальну виїзну перевірку не було можливості, ГУ ДФС у Харківський області звернулося до ПАТ «ПУМБ» з запитом про надання інформації про відкриті рахунки ФОП ОСОБА_1 та рух коштів по них.ПАТ «ПУМБ» відмовило у наданні інформації стосовно ФОП ОСОБА_1 через те, що запитувана інформації є банківською таємницею. Зазначив, що у зв`язку з вищевикладеним провести виїзну планову документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання останнім вимог податкового законодавства є неможливим. За викладених обставин просив зобов`язати ПАТ «ПУМБ» розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 , а саме надати інформацію про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 з вказівкою призначення платежу, дати, коду ЄДРПОУ та назви контрагентів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року у задоволенні заяви ГУ ДПС у Харківській області про розкриття ПАТ «ПУМБ» інформації, яка містить банківську таємницю, щодо ФОП ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, Лютянський М.Я. в інтересах ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення вимог заяви.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що право органів ДПС щодо отримання контролюючими органами інформації про обсяг та обіг коштів на рахункам платників податків на підставі рішення суду закріплені у  пп. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 ПК України. Оскільки за результатами аналізу наявної в ДПС податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, у зв`язку з цим існували підстави для надання банком інформації про обсяг та обіг коштів на рахунках платника податків за відповідним рішенням суду.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 05 липня та 19 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, згідно плану-графіку документальних перевірок на 1 квартал 2017 року передбачена планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 (а.с. 6-7).
Згідно наказу ГУ ДФС у Харківській області від 02.03.17 року № 791 прийнято рішення провести документальну планову виїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.14 по 31.12.16.
Документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_1 заплановано з 27.03.17 тривалістю 10 робочих днів (а.с. 13).
Повідомлення про проведення перевірки з 27.03.17 року вручено представнику ОСОБА_1 13.03.17 року (а.с. 14).
Наказом ГУ ДФС у Харківській області від 31.03.17 № 1212 внесено зміни до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 02.03.17 № 791 в частині дати проведення планової виїзної перевірки та призначено проведення планової виїзної перевірки з 23.06.17 року тривалістю 10 робочих днів (а.с. 15).
23.06.17 року та 27.06.17 року були складені акти про неможливість пред`явлення направлення та початок планової документальної перевірки, оскільки самозайняту особу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не встановлено (а.с. 16-17).
ПАТ «ПУМБ» відмовило ГУ ДФС у Харківський області у наданні інформації щодо ФОП ОСОБА_1 , так як витребувана інформація є банківською таємницею (а.с. 12).
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не надано суду доказів того, що ФОП ОСОБА_1 не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки було надіслано (вручено) копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. До того ж, у заяві ГУ ДПС у Харківській області просить розкрити інформацію щодо контрагентів ФОП ОСОБА_1 , однак, у порушення вимог чинного законодавства мети використання зазначеної інформації у заяві не зазначено.
Згідно з частиною першою статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю   банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.
Порядок розкриття банківської таємниці встановлений Законом України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року.
Так, статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду (пункт 2 частини першої статті 62 Закону).
З аналізу зазначеної правової норми виходить, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.
Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.
При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.
Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК України) податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.
Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).
У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви.
Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у справах № 761/10955/19, 761/26078/19.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4. цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до абзацу 6 пункту 42.4. статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З наданої суду першої інстанції копії актів від 23.06.17 року та 27.06.17 року убачається, що копія наказу про проведення позапланової перевірки ОСОБА_4 не вручена у зв`язку із його відсутністю за адресою реєстрації.
Разом з цим, заявником не було надано суду доказів направлення копії наказу ОСОБА_1   поштовим зв`язком у зв`язку із неможливістю її вручення особисто.
Також заявником не було надано доказів відсутності ОСОБА_1   за адресою реєстрації з червня 2017 року по травень 2018 року - день звернення до суду з даною заявою, та неможливості вручення йому особисто або поштою за адресою його реєстрації документів про проведення перевірки.
Оцінюючи надану суду першої інстанції копію довідки про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою оперативним управлінням Центральної ОДПІ м. Харкова, колегія суддів вважає її неналежним та недостатнім доказом у підтвердження факту відсутності ОСОБА_1   за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), оскільки, окрім виїзду за адресою реєстрації ОСОБА_1 , будь-яких інших дій по встановленню місця його знаходження вчинено не було.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що лист ГУ ДФС від 02 березня 2017 року № 172, вручений довірений особі ОСОБА_1 , останнім був отриманий і на нього надана відповідь 24 березня 2017 року, в якій зазначено адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , що спростовує твердження заявника про відсутність ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації.
Пунктами 4, 5 статті 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банківської таємниці має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.
Звертаючись до суду із заявою, Головне управління ДПС в Харківській області не обґрунтувало необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, щодо самозайнятої особи ОСОБА_1 , обмежившись посиланням на право органів державної фіскальної служби отримати будь-яку інформацію, віднесену законом до банківської таємниці, та не довело існування обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.
За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розкриття банківської таємниці, є правильним.
Доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанцій, що викладені у мотивувальній частині судового рішення, а лише зводяться до незгоди заявника з такими висновками.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.
 
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 375,  381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Лютянського Михайла Ярославовича в інтересах Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Головуючий                                                                                  Т.О. Невідома

Судді                                                                                              І.М. Вербова

                                                                                                      В.А. Нежура