ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4092/22                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 жовтня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту кіберполіції Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,
          
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльності Департаменту кіберполіції Національної поліції України щодо не підготовки та неподання до ГУ ПФУ в м. Києві документів, що необхідні для призначення полковнику поліції ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;  
- визнати протиправною відмову Департаменту кіберполіції Національної поліції України у зарахуванні пільгової вислуги років, здобутої полковником поліції ОСОБА_1 , заступником начальника 2-го відділу (кадрового забезпечення) 2-го управління (організаційно-аналітичної роботи та забезпечення діяльності), у тому числі в загальній кількості 04 роки 10 місяців 24 дні вислуги, здобутої за періоди проходження служби з 13 червня 2002 року по 09 лютого 2005 року у відділенні кримінальної міліції у справах неповнолітніх, з 15 лютого 2008 року по 16 липня 2015 року в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, та за періоди часу навчання з 01 вересня 1996 року по 30 червня 2001 року в Українській інженерно-педагогічній академії у загальній кількості 02 роки 04 місяці 29 днів, до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;  
- зобов`язати Департамент кіберполіції Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати полковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника 2-го відділу (кадрового забезпечення) 2-го управління (організаційно-аналітичної роботи та забезпечення діяльності), відповідно до статей  12,  17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3  постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»  до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 13 червня 2002 року по 09 лютого 2005 року у відділенні кримінальної міліції у справах неповнолітніх, з 15 лютого 2008    року по 16 липня 2015 року в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, у загальній кількості 04 роки 10 місяців 24    дні та час навчання з 01 вересня 1996 року по 30 червня 2001 року в Українській інженерно-педагогічній академії у загальній кількості 02    роки 04 місяці 29 днів;
- зобов`язати Департамент кіберполіції Національної поліції України здійснити полковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника 2-го відділу (кадрового забезпечення) 2-го управління (організаційно-аналітичної роботи та забезпечення діяльності) перерахунок відповідно до  статті 78 Закону України «Про Національну поліцію»  стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди з 13 червня 2002 року по 09 лютого 2005 року у відділенні кримінальної міліції у справах неповнолітніх, з 15    лютого 2008 року по 16 липня 2015 року в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, у загальній кількості 04 роки 10 місяців 24    дні та час навчання з 01 вересня 1996 року по 30 червня 2001    року в Українській інженерно-педагогічній академії у загальній кількості 02    роки 04 місяці 29 днів та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років;  
- зобов`язати Департамент кіберполіції Національної поліції України підготувати та подати до ГУ ПФУ в м. Києві всі документи, необхідні для призначення полковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника 2-го відділу (кадрового забезпечення) 2-го управління (організаційно-аналітичної роботи та забезпечення діяльності), пенсії за вислугу років, зазначивши при цьому в поданні загальну вислугу в кількості 26 років 00 місяців 20 днів, з яких пільгова вислуга в кількості 04 роки 10 місяців 24 дні та час навчання 02    роки 04 місяці 29 днів;  
- зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві після отриманих документів від Департаменту кіберполіції НПУ, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, в тому числі із зарахованою полковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника 2-го відділу (кадрового забезпечення) 2-го управління (організаційно-аналітичної роботи та забезпечення діяльності) пільговою вислугою років в загальній кількості 04 років 10 місяців 23 дні, здобутої позивачем під час проходження служби з 13 червня 2002 року по 09    лютого 2005    року у відділенні кримінальної міліції у справах неповнолітніх, з 15    лютого 2008 року по 16 липня 2015 року в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, та під час навчання з 01    вересня 1996 року по 30 червня 2001 року в Українській інженерно-педагогічній академії у загальній кількості 02 роки 04 місяці 29 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції - призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у зв`язку із наявністю необхідного розміру вислуги (26 років 00 місяців 20 днів).
На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, Департаментом кіберполіції НПУ протиправно відмолено в підготовці та поданні документів для призначення пенсії до ГУ ПФУ в м. Києві. Зазначає, що оскільки вислуга років у пільговому обчисленні становить 26 років 00    місяців 20 днів, така вислуга є достатньою для призначення їй пенсії за вислугу років згідно пункту «а»  статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Департаменту кіберполіції Національної поліції України щодо відмови у зарахуванні пільгової вислуги років, здобутої ОСОБА_1 за період проходження служби з 13 червня 2002 року по 09 лютого 2005 року у відділенні кримінальної міліції у справах неповнолітніх та за період проходження служби з 15 лютого 2008 року по 16 липня 2015 року в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, у загальній кількості 04 роки 10 місяців 24 дні до календарної вислуги років ОСОБА_1 .
Зобов`язано Департамент кіберполіції Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди проходження служби ОСОБА_1 з 13 червня 2002 року по 09 лютого 2005 року у відділенні кримінальної міліції у справах неповнолітніх та з 15 лютого 2008 року по 16 липня 2015    року в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, у загальній кількості 04    роки 10 місяців 24 дні.
В іншій частині адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, Департаментом кіберполіції НПУ подано апеляційну скаргу, у якій представник просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Так, на підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що у позивачки відсутні права зарахування до календарної вислуги, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформованої за періоди проходження служби з 13 червня 2002 року по 09 лютого 2005 року у відділенні кримінальної міліції у справах неповнолітніх та з 15 лютого 2008 року по 16 липня 2015 року в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю.
Як заявив скаржник, пункт «в» частини 3 Постанови №393, в редакції, на момент звільнення позивача зі служби, не включав ці посади у перелік посад на яких розповсюджувалося пільгове обчислення вислуги років.
Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував пункт 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393.
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Департаменту кіберполіції Національної поліції України, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 28 вересня 2022 року.
Від представника позивача - адвоката Н.О.Осадчої до суду 30.09.2022 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначає, що апелянт не дотримався принципу незворотності нормативно-правових актів у часі, оскільки до всього періоду служби позивача, яка тривала з 02.01.2002 по 30.09.2020, застосував положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із змінами, внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», які вже не передбачали можливості зарахування пільгової вислуги. 
Окрім цього, представник зазначає, що 04 роки 10 місяців 24 дні вислуги, здобутої позивачем за періоди проходження служби, виходячи із положень діючого на той час законодавства, слід вважати невід`ємною частиною вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років.
Відповідно до  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 02 січня 2002 року по 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ та з 07 листопада 2015 року по 30 вересня 2020 року - в Національній поліції України.
Наказом Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 25 вересня 2020 року №152/ос (по особовому складу) полковник поліції ОСОБА_1 ,, заступник начальника 2-го відділу (кадрового забезпечення) 2-го управління (організаційно-аналітичної роботи та забезпечення діяльності) 30 вересня 2020 року звільнена зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до зазначеного наказу стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років станом на день звільнення складає 18 років 8 місяців 28 днів, вислуга років в пільговому обчисленні - 04 роки 10 місяців 24 дні.
Позивач звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві через відповідача Департамент кіберполіції НПУ із заявою від 14 грудня 2021 року про призначення пенсії за вислугу років.
Листом від 30 грудня 2021 року №14055/38/7/01-2021 Департамент відмовив у підготовці та поданні до ГУ ПФУ в м. Києві документів для призначення пенсії позивачу, оскільки на час звільнення з Національної поліції позивач не мала вислуги, необхідної для призначення пенсії згідно норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а, отже, не набула права на пенсію.
Не погоджуючись із відмовою, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі за текстом Закон - № 2262-ХІІ).
Відповідно до статті 1 цього Закону    особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно з п. "а" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби - з 1 жовтня 2019 року до 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки 6 місяців і більше.
Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З аналізу наведених норм права вбачається, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чітко визначено умови призначення пенсії за вислугою років (ст.12) та види служби і періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії (ст.17).
Стаття    17-1 цього Закону    передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України визначено такий порядок у Постанові № 393.
Вказана постанова    є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є    Закон України №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію, а з спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Така можливість передбачена Постановою № 393.
Як вбачається із Витягу з послужного списку,   ОСОБА_1 з 13 червня 2002 року по 10 жовтня 2003 року проходила службу оперуповноваженим відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Стахановського міського відділу УМВС України в Луганській області, з 10 жовтня 2003    року по 09 лютого 2005 року - оперуповноваженим відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Цюрупинського районного відділу УМВС України в Херсонській області та після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2007 року №1144 «Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17    липня 1992 року №393» перебувала на службі в органах внутрішніх справ.
Відповідно до абзацу дев`ятого підпункту «в» частини 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ зараховується час проходження служби на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Перелік посад начальницького складу підрозділів кримінальної міліції у справах неповнолітніх, кримінальної міліції у справах дітей, боротьби з незаконним обігом наркотиків, боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 жовтня 2007 року №366 (далі по тексту - Наказ №366).
Пунктом 2 Наказу №366 (в редакції, чинній на час служби позивачки в органах внутрішніх справ), передбачено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2007 року №1144, при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.
Наказом №366 до посад начальницького складу підрозділів кримінальної міліції у справах неповнолітніх, кримінальної міліції у справах дітей, боротьби з незаконним обігом наркотиків, боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку один місяць служби за півтора місяця віднесена, зокрема, посада оперуповноваженого міських та районних відділів УМВС України.
Виходячи із аналізу зазначених норм, саме в редакції, чинній на час служби позивачки в органах внутрішніх справ), період служби ОСОБА_1 з 13 червня 2002 року по 09 лютого 2005 року має бути зарахований на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за півтора місяця.
Отже, доводи апелянта про те, що наказ МВС України №366 на момент здійснення розрахунку вислуги років позивачки вже не діяв, не знайшли свого підтвердження, оскільки застосовується до зазначених правовідносин редакція, чинна на час служби позивачки.
Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Порядку №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.
З матеріалів справи також вбачається, що згідно Витягу з послужного списку, ОСОБА_1 проходила службу в період:
- з 15 лютого 2008 року по 06 серпня 2008 року на посаді оперуповноваженого в особливо-важливих справах оперативно-технічного відділення управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті;
- з 06 серпня 2008 року по 01 жовтня 2008 року на посаді оперуповноваженого з кадрового забезпечення та оперативного прикриття управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті;
- з 01 жовтня 2008 року по 30 березня 2010 року на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кадрового забезпечення та оперативного прикриття Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України;
- з 30 березня 2010 року по 16 липня 2015 року на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу кадрового забезпечення Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України.
Наказом Міністерством внутрішніх справ від 14 листопада 2007 року №431    затверджений Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.
Згідно зазначеного наказу до посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби віднесені, зокрема, посади оперуповноваженого, оперуповноваженого в особливо важливих справах, старшого інспектора управлінь по боротьбі з організованою злочинністю на транспорті та Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю.
Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив, що зазначені періоди служби позивачки мають бути зараховані до вислуги років на пільгових умовах.
Щодо доводів апелянта про те, що на час звільнення позивачки зі служби пункт «в» частини 3 Постанови № 393, який врегульовує обчислення пільгової вислуги років один місяць за півтора, не містить у переліку посад та видів служби посади оперуповноважених відділів кримінальної міліції у справах неповнолітніх та оперуповноважених в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої  статті 58 Конституції України  закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 року № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.
З огляду на зазначене, право позивача на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах часу проходження служби в відділеннях кримінальної міліції у справах неповнолітніх та в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю визначаються за тими правилами, які були чинними на момент виникнення відповідного права.
Щодо доводів апелянта про те, що жодною нормою матеріального права не передбачено, що вислуга років у пільговому обчисленні може зараховуватися до календарної вислуги років, колегія суддів зазначає наступне.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
  У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови № 393».
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
За правилами  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту кіберполіції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        В.О.Аліменко

Суддя                                        О.М.Оксененко