КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
18 жовтня 2022 року                                                                                  м. Київ
 
Унікальний номер справи № 375/987/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8695/2022
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.
     суддів - Рейнарт І.М., Ратнікової В.М., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Чорненької О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, -
в с т а н о в и в :
 
У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь неї аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 897,50 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання заяви і до досягнення кожним з дітей повноліття.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 04 травня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначала, що кошти на утримання дітей отримує від відповідача, але нерегулярно і не в достатній кількості. Змушена розраховувати на свої можливості, щоб забезпечувати у повному обсязі дітям достатній рівень життя та сприяти всебічному їхньому розвитку. Будь-яких домовленостей щодо виплати аліментів на утримання дітей з колишнім чоловіком не досягнуто (а.с. 1-2, 79-80).
27 жовтня 2021 року позивач подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог та з урахуванням наданих даних про дохід відповідача просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи від дати подання позову до досягнення кожним з дітей повноліття щомісячно, а також просила стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 79-80).
30 травня 2022 року відповідач надав до суду додаткові пояснення по справі, в яких зазначав, що у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж на п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача представник позивача не має процесуального права на зміну підстав позову на даній стадії розгляду справи, що виключає також можливість збільшення розміру позовних вимог (а.с. 121-122).
Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду - з 11 серпня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 , витрати на правову допомогу, надану позивачеві адвокатом Леквчишиною О.В., у розмірі 7 500,00 грн. (а.с. 124-131).
Не погодившись з рішенням районного суду, 29 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Іллінський О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог, а також стягнути з позивача судові витрати.
На обґрунтування скарги зазначив, що звертаючись до суду з позовом позивач спочатку заявила вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дітей, які виражені у конкретній грошовій сумі 5 897,50 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання заяви і до повноліття дітей. Справу було призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження. 25 жовтня 2021 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, проте, відповідач заперечував проти прийняття такої заяви у зв`язку з тим, що у заяві було зазначено не про збільшення розміру позовних вимог, а про зміну предмета та підстав позову. Оскільки перше судове засідання у справі відбулося 07 липня 2021 року, сторона позивача мала право на зміну підстав позову лише до 02 липня 2021 року, тобто не пізніше, ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Вважає, що одночасна зміна предмету позову та підстав позову взагалі не допускається (а.с. 146-149).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, про розгляд справи апеляційним судом сторони були сповіщені належним чином, про що у справі є докази.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.
Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Судом встановлено, що 04 травня 2006 року між сторонами укладено шлюб, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року було  розірвано.
Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 30 листопада 2006 року, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27 березня 2013 року (а.с. 5-6).
Згідно довідки ГУ ДПС у Київській області від 19 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 з 23 травня 2019 року перебуває на обліку в Рокитнянській ДПІ ГУ ДПС у Київській області як фізична особа підприємець та здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування єдиний податок (3 група). За 2020 рік ФОП ОСОБА_1 подано декларацію платника єдиного податку № 1248791 від 12 січня 2021 року та задекларовано 1 795 244,62 грн. отриманих доходів (а.с. 56).
 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів(ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.  
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з  п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку  підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.
Судом встановлено і відповідачем не спростовано наявність передбаченого Законом обов`язку утримання його двох неповнолітніх дітей  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дітьми повноліття.
Встановлено, що згідно довідки ГУ ДПС у Київській області від 19 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 з 23 травня 2019 року перебуває на обліку в Рокитнянській ДПІ ГУ ДПС у Київській області як фізична особа підприємець та здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування єдиний податок (3 група). За 2020 рік ФОП ОСОБА_1 подано декларацію платника єдиного податку № 1248791 від 12 січня 2021 року та задекларовано 1 795 244,62 грн. отриманих доходів.
Відповідач не заперечував фінансову можливість сплачувати на утримання дітей  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що позивач звернувшись до суду з заявою про збільшення позовних вимог фактично змінила предмет та підставу позову, крім того, подала таку заяву з пропуском встановленого законом строку.
Колегія суддів перевірила такі доводи апелянта та встановила, що ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року у цій справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
07 липня 2021 року відбулося перше судове засідання у справі, у якому було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано довідку про доходи відповідача за останні 12 місяців.
27 жовтня 2021 року позивач подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просила змінити спосіб стягнення з відповідача  аліментів на утримання дітей з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача.
Оскільки 07 липня 2021 року відбулося перше судове засідання у справі, заяву про збільшення розміру позовних вимог подано позивачем з пропуском строку, передбаченого ч. 3 ст. 49 ЦПК України.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 ст. 376 ЦПК України).
Разом з тим, оскільки інших доводів апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду в частині порядку стягнення аліментів та визначення їх розміру апелянтом не наведено, апеляційний суд дійшов висновку, що таке порушення норм процесуального права не призвело до  неправильного вирішення справи по суті спору з огляду на забезпечення найкращих інтересів дітей, а апелянтом не спростовано наявність його обов`язку і можливість сплати аліментів на утримання дітей у визначеному судом розмірі .
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідач має фінансову спроможність сплачувати на користь дітей 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Суд апеляційної інстанції врахував, що відповідач є працездатною особою, до суду не надано доказів погіршення стану його здоров`я, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, які б перебували на його утриманні та мали б бути враховані при визначенні розміру стягуваних аліментів.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне вирішення справи по суті, а стосуються лише порушення процесуального порядку подання заяви про збільшення позовних вимог. 
З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
 
Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -
                                               п о с т а н о в и л а :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                          Б.Б. Левенець

І.М. Рейнарт

                                                                                                          В.М. Ратнікова