ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 380/7883/22 пров. № А/857/12609/22	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Довгої О.І., Запотічного І.І.
при секретарі судового засідання:                Дутка І.Р.
за участі представника відповідача:             Пержола А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2022 року (рішення ухвалене о 13:35 хв. у м. Дрогобичі судом у складі головуючого судді Курус Р.І., повне судове рішення складено 04.08.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження,-
                                                        ВСТАНОВИЛА:

У травні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівські області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № 2/69 від 03.05.2022 року про примусове повернення до країни походження іноземця або особи без громадянства громадянку російської федерації ОСОБА_1 .
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 03 травня 2022 року головним спеціалістом Дрогобицького відділу шовного управління Державної міграційної служби України у Львівській області винесено рішення №2/69 про її примусове повернення до країни походження російської федерації та зобов`язано її покинути територію України у термін до 30.05.2022 року. Зазначає, що згідно мотивувальної частини рішення вона прибула в Україну в 2014 році і проживала в м. Київ. З початку вторгнення росії в Україну прибула в м. Дрогобич і по даний час територію не покидала. Вважає, оспорюване рішення протиправним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, прийняте без дослідження та вивчення обставин справи які мають значення для її вирішення. Просив позов задоволити.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2022 на адресу ГУ ДМС у Львівській області надійшов лист Управління Служби безпеки України у Львівській області "Щодо громадянки РФ" у якому встановлено, що ОСОБА_1 уродженка с. Поперечне, Єравинського району, Бурятської АО, російської федерації перебуває на території України з 2014 року (до березня 2022 проживала в м. Києві), без будь яких документів, чим порушила чинне міграційне законодавство України. 
На початку березня 2022 року, у зв`язку із вторгненням військ рф на територію України, ОСОБА_1 переїхала у м. Дрогобич.
Головним спеціалістом Дрогобицького відділу ГУ ДМС України у Львівській області Лазундою В.М. 03.05.2022 складено протокол про адміністративне правопорушення № ПР МЛВ 001622 відносно громадянки рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, а саме ухилення від виїзду з території України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесена постанова про накладання адміністративного стягнення № ПН МЛВ 001617 у вигляді штрафу в розмірі 2550,00 грн.
З вказаними документами позивач була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис. Цього ж дня позивачем був сплачений штраф, що фактично свідчить про визнання вини у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення, підтверджується квитанцією № 9292607.
Головним спеціалістом Дрогобицького відділу ГУ ДМС України у Львівській області Лазундою В.М. 03.05.2022 прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства гр. Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано її покинути територію України у термін до 30.05.2022.
03.05.2022 року повідомлено щодо рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства керівника Дрогобицької окружної прокуратури про підстави прийняття такого рішення (Копія повідомлення додається).
Рішенням № 2/62 про примусове повернення оголошено гр. російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 72 годин з дати його ухвалення під її особистий підпис. 
Один з примірників рішення про примусове повернення виданий позивачу.
Апеляційним судом встановлено, що Дрогобицьким відділом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області 03.05.2022 було прийнято рішення №2/69 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.
Згідно даного рішення встановлено, що громадянка рф  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула на територію України в 2014 році і проживала в м. Києві. 
З початку вторгнення рф в Україну прибула в м. Дрогобич і по даний час територію України не покидала, в зв`язку з чим задля виконання ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішено примусово повернути до країни походження громадянку рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати її покинути територію України у термін до 30.05.2022.
Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України»(далі - Порядок).
Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.
Відповідно до ч. 1 ст.23розділуIII Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства »нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Згідно ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення відповідного штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Частиною 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі-КУпАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, 03.05.2022 стосовно громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціалістом Дрогобицького відділу ГУ ДМС України у Львівській області Лазундою В.М. складено протокол про адміністративне правопорушення № ПР МЛВ 001622 за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення № ПН МЛВ 001617 у вигляді штрафу в розмірі 2550,00 грн.
Згідно ч. 3ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.
Право на виїзд іноземних громадян або осіб без громадянства за межі України не обмежено.
Разом з тим, позивач громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для добровільного повернення до країни походження або третьої країни іноземця до Головного управління Державної міграційної служби України в Львівській області та інших територіальних підрозділів ДМС України, з заявою не зверталась. 
Про те, що вона є нелегальним мігрантом, остання розуміє.
Громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2014 року по теперішній час, з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області не зверталась, відповідного бажання під час опитування не виявила, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.
Відтак, позивач - громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2014 року по теперішній час, не вчинила жодних спроб для легалізації власного становища.
Згідно ч. 1ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України)…».
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ,передбачено,що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Згідно до п. 14 ст. 1 Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;
Відповідно до ч. 1 ст.23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Пунктом 2статті 25 цього Закону передбачено, що «…іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».
З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Дрогобицьким відділом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області 03.05.2022 прийняте рішення №2/69 про примусове повернення в країну походження громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язання її покинути територію України у термін до 30.05.2022.
Таким чином, рішення про примусове повернення в країну громадянського походження прийнято з урахуванням всіх обставин, що мають значення та відповідно до вимог діючого законодавства.
Зміст усіх матеріалів особової справи були роз`яснені позивачу відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» з особою, яка не розуміє державної мови, працівник державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями може спілкуватися мовою, прийнятною для сторін, а також за допомогою перекладача.
Апеляційний суд звертає увагу, що на всіх етапах підготовки матеріалів про примусове повернення позивачу неодноразово був запропонований перекладач та всі дії співробітників Дрогобицького відділу ГУ ДМС у Львівській області були роз`ясненні відповідачу зрозумілою йому мовою.
Позивачу доведена інформація про можливість звернення до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, та про те, що рішення Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області позивач може оскаржити в судовому порядку.
Згідно статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, на Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області, як на суб`єкта владних повноважень законодавцем покладено обов`язок щодо вчинення дій на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законодавець в розумінні вищезазначених норм права не лише наділяє іноземця певними правами, але і покладає обов`язок забезпечення урегулювання іноземцем свого правового становища у легалізований спосіб, зокрема шляхом звернення до відповідного територіального підрозділу ДМС України.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що позивачем не надано жодних обґрунтованих обставин на підтвердження власної правової позиції.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2022 року у справі №380/7883/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 12.10.2022