Дата документу 06.12.2022 Справа № 333/142/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 333/142/22                                        Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
№ 22-ц/807/1823/22                                        Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Ільїна Г.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2022 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця Комунарського відділу виконавчої служби м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Роботи А.Є., про повернення виконавчого листа №333/3895/19, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2022 року в задоволені скарги ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення яким, скаргу задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17.01.2022 р. звернулася з даною скаргою до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, яка обґрунтована наступним. 

23.12.2021 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист у цивільній справі № 333/3895/19, згідно з яким визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі скаржницею за місцем її проживання чи/ перебування.
Оскільки ОСОБА_2 умисно ухилявся від виконання рішення, зазначений виконавчий лист був пред`явлений нею до виконання.
31.12.2021 р. Комунарським ВДВС у м. Запоріжжя (надалі - ВДВС) у прийняті виконавчого документу було відмовлено з посиланням на ст. ст. 4, 10 Закону України "Пре виконавче провадження". Повідомлення про повернення виконавчого документу було отримано вперше представником заявниці поштою 10.01.2022 p.

Скаржниця зазначає, що вважає дії ВДВС неправомірними, оскільки по своїй суті рішення суду про визначення місця проживання дітей означає, що особа, яка утримує дітей всупереч цьому рішенню, зобов`язана забезпечити передання дітей стягувачеві за його місцем проживання чи перебування. Скаржниця вважає, що даний виконавчий лист мав виконуватися державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішень немайнового характеру. 
На підставі вищевикладеного, скаржниця просить суд:
-поновити строк на звернення зі скаргою;
-визнати незаконними дії Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті до виконання виконавчого листа, виданого 23.12.2021 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжі у цивільній справі № 333/3895/19, згідно з яким визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_1 за місцем її проживання чи перебування.
- зобов`язати Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийняти до виконання вищевказаний виконавчий лист
      
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.12.2021 р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_1 за місцем її проживання чи перебування. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

23.12.2021 р. на підставі зазначеної постанови Запорізького апеляційного суду від 01.12.2021 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист №333/3895/19, в якому зазначена резолютивна частина судового рішення про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_1 за місцем її проживання чи перебування. У виконавчому листі зазначено стягувачем - ОСОБА_1 , боржником - ОСОБА_2 .

Скаржницею ОСОБА_1 вищевказаний виконавчий лист пред`явлений для виконання до Комунарського відділу виконавчої служби м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

31.12.2021 р. старшим державним виконавцем Комунарського відділу виконавчої служби м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Роботою А.Є. складено повідомлення про повернення зазначеного виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання, з підстав, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Також зазначено, з посиланням на п. 7 ч. 4 ст. 4, ст. 10 даного Закону України, що виконання вищевказаного судового рішення не передбачає заходів примусового виконання рішень. 
       
З такою позицією державного виконавця погодився суд першої інстанції Зазначивши у своєму рішенні про правомірність дій державного вико нація.
       При цьому суд послався на те, що у разі невиконання рішення батьком дитини, заявник скарги може звернутися повторно до суду з позовом про відібрання дитини у відповідності до ст.. 162 Сімейного кодексу України,.
       
Така позиція суду є суперечливою, позаяк сам суд видав виконавчий документ для примусового виконання та скерував його до ВДВС.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження".

Так, у статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до статті 4 Закону "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із частинами першою-третьою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду  на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог  статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено,   що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження  і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів     осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться     на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 63. Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення
1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі незрозумілості змісту виконавчого листа, державний виконавець не був позбавлений можливості звернення до суду з роз`ясненням порядку виконання.

У Законі «Про виконавче провадження» передбачено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Вочевидь встановлення судом місця проживання дитини з одним з батьків породжує обов`язок другого батька виконати таке рішення та у разі знаходження дитини з ним, передати дитину для постійного проживання з матір`ю.

У відповідності до ст. 63 зазначеного Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. 
Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Такі дії не були вжиті державним виконавцем, а відтак скарга на його дії є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 Задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2022 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати такими, що не відповідають закону дії Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті до виконання виконавчого листа, виданого 23.12.2021 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжі у цивільній справі № 333/3895/19, згідно з яким визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_1 за місцем її проживання чи перебування.

Зобов`язати Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийняти до виконання вищевказаний виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2022 року.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

О.З. Поляков