УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 жовтня 2022 року
м. Київ
Справа № 191/2629/21
Провадження № 51-3188 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_5.,
суддів                                                ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ), громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Залишено обраний щодо  ОСОБА_1 попередній запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання  ОСОБА_1 вирішено обчислювати з моменту затримання, тобто з 23 червня 2021 року. Вирішені питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Згідно з вироком 23 червня 2021 року  ОСОБА_1 в період часу з 10 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої разом з господарем будинку ОСОБА_2 та спільним знайомим ОСОБА_3 . Приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 пішов спати, а ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 продовжили вживати спиртне, й між ними виникла словесна сварка.
В ході сварки ОСОБА_3 словесно принизив ОСОБА_1 , у зв'язку з чим в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне позбавлення життя іншої людини, приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання смерті потерпілого, схопив кухонний ніж з поверхні столу та завдав один тичковий колотий удар ножем в область передньої правої поверхні грудей в проекції краю реберної дуги між середньоключною і кологрудинною лініями, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді одного проникаючого колото-різаного торако-абдомінального поранення з ураженням серця, печінки та діафрагми.
Згідно з висновком експерта № 200 від 16 липня 2021 року смерть потерпілого ОСОБА_3 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення живота і грудної клітки з ураженням печінки, діафрагми та серця, травматичний перебіг якого призвів до масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі, ускладненої розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів, що і є безпосередньою причиною його смерті. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого, комбінованого поранення грудної клітки і живота з ураженням внутрішніх органів (печінка, діафрагма, серце), що спричинило масивну гостру крововтрату, за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті особи.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. 
Вказує, що апеляційний суд усупереч вимогам ст. 419 КПК України при залишенні апеляційних скарг прокурора та потерпілого ОСОБА_4 без задоволення належним чином не перевірив доводів про м`якість призначеного ОСОБА_1 покарання.
Зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини проти життя, але на шлях виправлення не став, знову вчинивши новий злочин. Також прокурор вказує на підвищену суспільну небезпечність засудженого з огляду на обставини та характер вчиненого ним злочину. 
На думку прокурора, апеляційний суд формально переглянув вирок місцевого суду, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального кодексу. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а призначене ОСОБА_1 покарання є явно несправедливим внаслідок м`якості.
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діяння за ч. 1 ст.115 КК України у касаційній скарзі не оспорюються. 
Стосовно доводів прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, а також про незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Згідно з положеннями статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності й даним про особу винного.
При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Вирішення судом питання про призначення  ОСОБА_1 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах закону.
Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він відповідно до положень ст. 89 КК України раніше не судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. 
Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання, визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_1 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років. При призначенні покарання суд не порушив вимог статей 65-67 КК України. Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через м`якість колегія суддів не вбачає.
Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційних скарг прокурора та потерпілого, які здебільшого є аналогічними доводам касаційної скарги, та із зазначенням докладних мотивів ухваленого рішення обґрунтовано залишив апеляційні скарги без задоволення, а вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року щодо             ОСОБА_1 - без зміни. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. 
Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_5                                      ОСОБА_6                               ОСОБА_7