ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1613/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №702/127/22 Категорія: 302090000 	Жежер Ю. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 грудня 2022 року                                                                                                м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	
секретар 	Зінченко Ю.О.	

учасники справи:
позивач (скаржник) – ОСОБА_1 ,
відповідач – ТОВ «Поділля Агропродукт», 

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Іжевського Р.П. на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.10.2022 (повний текст складено 13.10.2022, суддя в суді першої інстанції Жежер Ю.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Поділля Агропродукт» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , діючи через адвоката Іжевського Р.П., у лютому 2022 року звернулася до суду з позовом, яким просила розірвати договір оренди землі б/н від 04.12.2009 (з урахуванням змін внесених додатковою угодою б/н від 02.01.2018), укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ», стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в загальному розмірі 87 076, 47 грн. з яких: 74 754,50 грн. - основного боргу; інфляційні витрати - 9 025,91 грн.; 3% річних - 3 296,06 грн.
В обґрунтування заявлених вимог вказано на те, що орендар ТОВ «ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ», розпочинаючи з 2018 року не виконує свої зобов`язання за договором оренди землі б/н від 04.12.2009 щодо сплати орендної плати та станом на день звернення із цією позовною заявою, відповідачем не сплачені орендні платежі за вказаним договором оренди за 2018-2021 роки, що, зокрема, є законодавчо визначеною підставою для розірвання договору.
При цьому відповідач безпідставно вказує на сплату позивачу орендної плати у натуральній формі, адже за період часу за 2018-2021 роки такої форми орендної плати договором не передбачено. 
Позивач не підписувала відомості за 2018 - 2020 роки про виплату орендної плати, а підписи виконані від імені позивача невстановленою особою, а відтак не можуть підтверджувати отримання будь-яких одиниць зернових культур, як факт оплати в рахунок орендної плати. Вказане підтверджується співставленням підписів на наданих документах із договором оренди та додатковими угодами до нього.
У наданих копіях відомостей за 2020 рік, в графі «Ідентифікаційний код» вказаний № РНОКПП, який не належить позивачеві. Більше того, в зв`язку з своїми релігійними переконаннями позивачеві взагалі не присвоєно жодного № РНОКПП, про що є відповідна відмітка у паспорті громадянина України.
У наданих копіях відомостей за 2020 рік зазначено про невідомий позивачеві договір «03 № ОСОБА_1 від 01.01.2018». Позивач не підписувала та не укладала документів із подібними реквізитами. Відтак, інформація відображена у відомостях за 2020 рік не може підтверджувати фактів, на які посилається відповідач.
Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.10.2022 позовні вимоги у справі залишено без задоволення. Суд вказав, що відповідач ТОВ «Поділля Агропродукт» зобов`язання з виплати орендної плати позивачу за 2018-2020 роки виконав належним чином, враховуючи підтвердження натуральної форми внесення орендної плати у виді передання орендодавцеві сільськогосподарської продукції, що відповідає положенням договору оренди землі.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Іжевський Р.П. подав 10.11.2022 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги. Скаржник наголошує на тому, що суд не врахував, що з 02.01.2018 з укладенням додаткової угоди до договору оренди землі сторони внесли зміни до договору в частині сплати орендної плати, виключивши можливість натуральної чи відробіткової форми, отже орендна плата могла сплачуватися виключно у грошовій формі. Позивач не підписувала відомості про отримання орендної плати у натуральній формі за 2018 – 2020 роки, що вбачається з візуального порівняння її підписів на договорах та вказаних документах. Суд не піднімав перед сторонами питання про призначення експертизи для встановлення авторства вказаних підписів. У матеріалах справи відсутні докази справляння податків з орендної плати, яку мала отримати позивач. Суд допустив взаємовиключні твердження про те, що позивач за 2021 рік орендну плату не отримав, одночасно зазначивши про те, що відповідач умови договору не порушив, направивши позивачу листа про можливість отримання орендної плати або в касі підприємства, або повідомивши відповідний банківський рахунок для перерахування коштів, що свідчить про те, що позивач свідомо ухиляється від отримання орендної плати. До 31.12.2021 дій щодо виплати орендної плати позивачу, як передбачено договором, відповідач не вчиняв. 
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 2,98 га, яка розташована на території с. Івахни Івахнянської сільської ради, із цільовим призначенням: товарно-сільськогосподарське виробництво, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І - ЧР №041468 (т.1, а.с. 21 - 22).
Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) ОСОБА_1 кадастровий №7123481500:02:001:0107 від 01.03.2010 визначено та погоджено розміри межі земельної ділянки ОСОБА_1 , що погоджено підписами учасників (т.1, а.с. 23).
Згідно кадастрового плану зазначено кадастровий номер земельної ділянки 7123481500:02:001:0107, відображено план земельної ділянки, її площу, зовнішні межі земельної ділянки, із зазначенням суміжних земельних ділянок тощо (т.1, а.с. 24 - 25).
04.12.2009 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Райз-Максимко» укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення (т.1, а.с. 28 - 31).
Згідно п. 2 договору оренди землі від 04.12.2009 в оренду передається земельна ділянка, площею 2,98 га, у тому числі 2,98 га ріллі (т.1, а.с. 28 - 31).
Відповідно до п. 5 договору оренди землі від 04.12.2009 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 50 277,00 грн.
Згідно п. 8 договору оренди землі від 04.12.2009 договір укладено на 5 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до п. 9 договору оренди землі від 04.12.2009 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1 508,00 грн., із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб».
Орендна плата може вноситися орендарем також у одній із наступних форм та розмірів: або натуральною формою, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів у кількості та розмірі пропорційній їх погодженій сторонами ціні до розміру орендної плати у грошовій формі. Погодження цієї форми орендної плати (переліку товарів чи продукції, кількості, якості, ціни, місця, порядку, строків поставки тощо) здійснюється за письмовою угодою сторін до цього договору чи усною домовленістю сторін, й оформляється підписанням сторонами актів прийняття-передачі та товарних або і товаротранспортних накладних; або відробітковою формою, за яким види, обсяги, строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт визначаються за письмовою угодою сторін до цього договору чи усною домовленістю сторін й підтверджуються актами передачі - прийняття виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є таким додатковим погодженням. У випадку встановлення орендної плати у натуральній або відробітковій формі її розмір визначається в додатковій угоді до даного договору, який є його невід`ємною частиною. Форми орендної плати при виплаті також можуть бути поєднані (комбінована форма).
Згідно п. 11 договору оренди землі від 04.12.2009 орендна плата вноситься у такі строки: 1 раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 31 грудня року за який вноситься плата.
Відповідно до п. 12 договору оренди землі від 04.12.2009 передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.
Згідно п. 38 договору оренди землі від 04.12.2009 дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок не виконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до п. 1 угоди № 1 щодо форми орендної плати до договору оренди землі від 04.12.2009, укладеної між ЗАТ «Райз - Максимко» та ОСОБА_1 , сторони погодили орендну плату у натуральній та відробітковій формах та визначили її розмір (т.1, а.с. 32).
Згідно з п. 2 угоди № 1 щодо форми орендної плати до договору оренди землі від 04.12.2009 ця угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє весь період строку дії вищевказаного договору оренди землі або її припинення (розірвання) сторонами (т.1, а.с. 32).
Відповідно до акту приймання - передачі об`єкта оренди від 14.12.2009 ОСОБА_1 (орендодавець) передав, а ЗАТ «Райз-Максимко» (орендар) прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 2,98 га, у тому числі: рілля 2,98 га на території Івахнянської сільської (селищної) ради, згідно договору оренди землі від 04.12.2009, даний факт засвідчений підписами сторін в акті (т.1, а.с. 32).
Таким чином, між позивачем та ЗАТ «Райз - Максимко» 04.12.2009 укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий №7123481500:02:001:0107, відповідно до якого визначено розмір орендної плати, що становить 3% нормативно грошової оцінки земельної ділянки, який та може бути сплачений у грошовій, натуральній або відробітковій формах.
Угодою № 1 від 04.12.2009 визначено розмір орендної плати у натуральній та відробітковій формах.
У послідуючому 26.11.2014 між ОСОБА_1 та ПрАТ «Райз-Максимко» укладено додаткову угоду до договору оренди землі б/н від 04.12.2009 (т.1, а.с. 34) щодо форми орендної плати, яка вноситься у натуральній формі за визначеними сторонами найменуваннями сільськогосподарської продукції та у відповідному розмірі. 
У подальшому 02.01.2018 між позивачем ОСОБА_1 (орендодавець), ПАТ «Райз - Максимко» (попередній орендар) та ТОВ «Поділля Агропродукт» (новий орендар) укладено додаткову угоду б/н до договору оренди землі б/н від 04.12.2009 (далі - додаткова угода б/н від 02.01.2018) (а.с. 35).
Відповідно до п. 1 додаткової угоди б/н від 02.01.2018 зі згоди орендодавця (яка виражається шляхом підписання даної угоди) орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди.
Згідно з п. 3 додаткової угоди б/н від 02.01.2018 в день складання даної угоди орендар зобов`язаний передати новому орендарю такі документи: договір оренди, в разі наявності та додаткові угоди до нього.
Відповідно до п. 4 додаткової угоди б/н від 02.01.2018 сторони домовились внести наступні зміни/доповнення в договір оренди:
п.п.4.1. викласти п. 5 договору в наступній редакції: п.5 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 12 610,00 грн.;
п.п.4.2. викласти п. 9 договору в наступній редакції: п.9 нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 140 115 грн.;
п.п.4.3 сторони домовились, що строк дії договору продовжується до 31.12.2027, сплив якого починається з моменту підписання сторонами даної угоди, але в будь - якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем.
Згідно з п. 6 додаткової угоди б/н від 02.01.2018 договір діє в подальшому в врахуванням змін та доповнень, внесених даною угодою. Інші умови договору, не змінені даною угодою є дійсними та обов`язковими для виконання сторонами.
Відповідно до п. 7 додаткової угоди б/н від 02.01.2018 угода вступає в силу з дня її підписання сторонами і є невід`ємною частиною договору оренди.
Згідно з актом прийому - передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди землі від 04.12.2009 б/н, 02.01.2018 земельна ділянка кадастровий №7123481500:02:001:0107 передано новому орендарю ТОВ «Поділля Агропродукт» (т.1, а.с. 36).
Таким чином, додатковою угодою б/н від 02.01.2018 змінено орендаря на ТОВ «Поділля Агропродукт» (відповідач), збільшено строк дії договору, збільшено нормативно – грошову оцінку та змінено форму виплати та розмір орендної плати. При цьому інші умови договору оренди землі сторонами не змінені та є дійсними та обов`язковими для виконання.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.02.2022, 02.12.2014 зареєстровано договір оренди землі, з додатками, серія та номер: б/н, виданий 04.12.2009, видавник: сторони договору, додаткова угода до основного договору оренди, серія та номер: б/н, виданий 26.11.2014, видавник: сторони договору, додаткова угода (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі), серія та номер: б/н, виданий 02.01.2018, видавник сторони правочину на право оренди земельної ділянки площею 2,9786 га, кадастровий номер 7123481500:02:001:0107, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Івахнянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (т.1, а.с. 26 - 27).
Позивач, як на підставу заявлених позовних вимог, посилається на те, що відповідач систематично з 2018 року до 2021 року не сплачує орендну плату на умовах, визначених договором, - у грошовій формі, а надані відомості про отримання орендної плати у натуральній формі не відповідають умовам договору.
На підтвердження даних обставин, представником позивача надано такі докази.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 04.02.2022 за №2301 - 22 - 00271 від 04.02.2022, з 01.01.2019 до 30.09.2021 на рахунок позивача кошти зі сплати орендної плати не надходили. У березні та квітні 2018 надходили на рахунок позивача кошти від ТОВ «Поділля Агропродукт» в сумі 12 422,36 грн. та 4534,17 грн., код та назва доходу 106 - надання майна в лізинг (т.1, а.с. 17 - 18).
Згідно з повідомленням ТОВ «Поділля Агропродукт» № 18 від 24.01.2021,  ОСОБА_1 було нараховано та виплачено орендну плату відповідно до Договору оренди землі б/н від 04.02.2009 та додаткової угоди б/ н від 02.01.2018 в розмірі: 2018 рік - нараховано 16 956,53 грн., утримано податків ДФО 3052,17 грн. та військовий збір 254,36 грн., отримано 13 650,00 грн. - форма орендної плати в натуральній формі;
2019 рік - нараховано 24 468,31 грн., утримано податків ДФО 4 404,29 грн. та військовий збір 367,02 грн., отримано 19 697,00 грн. - форма орендної плати в натуральній формі;
2020 рік - нараховано 24 097,52 грн., утримано податків ДФО 4 337,56 грн. та військовий збір 361,46 грн., отримано 19 398,50 грн. - форма орендної плати в натуральній формі;
2021 рік - нараховано 15 524,81 грн., утримано податків ДФО 2 794,47 грн. та військовий збір 232,87 грн., має отримати 12 497,47 грн.
В 2021 році ОСОБА_1 звернулась в телефонному режимі (прийнято телефонограму) про виплату орендної плати в грошовій формі, кошти нараховано, податки утримано, але ОСОБА_2 за отриманням коштів не звернулась ані особисто, ані через довірену особу, картковий рахунок на який можна було б перерахувати кошти - не надала. Для отримання коштів ОСОБА_1 , або її представнику з належними повноваженнями, необхідно звернутись до ТОВ «Поділля Агропродукт», повідомивши заздалегідь про дату, якщо буде отримувати кошти в касі підприємства або надати реквізити карткового рахунку для перерахування належної їй орендної плати в безготівковій формі (т.1, а.с. 60).
Відповідно до відомостей про видачу пайовикам за 2018 рік с. Івахни, зокрема, ОСОБА_1 отримала кукурудзи, соняшника, цукру, пшениці, ячменю: 1050 кг, 200 кг, 50 кг, 1000 кг, 600 кг, відповідно (т.1, а.с. 71 - 75).
Згідно з відомостями про видачу пайовикам за 2019 рік с. Івахни, зокрема, ОСОБА_1 отримала кукурудзи, соняшника, цукру, пшениці, ячменю: 1050 кг, 200 кг, 50 кг, 1000 кг, 600 кг, відповідно (т.1, а.с. 66 - 70).
Відповідно до відомостей про видачу пайовикам за 2020 рік с. Івахни, зокрема, ОСОБА_1 отримала кукурудзи, соняшника, цукру, пшениці, ячменю: 1050 кг, 200 кг, 50 кг, 1000 кг, 600 кг, відповідно (т.1, а.с. 61 - 65).
Таким чином, з наданих доказів вбачається, що ОСОБА_1 за 2018-2020 роки отримала орендну плату у натуральній формі, на чому і ґрунтуються заперечення відповідача проти заявлених позовних вимог, з якими погодився суд першої інстанції.
Згідно позиції позивача відповідач, як орендар земельної ділянки, систематично не сплачує орендну плату, отже наявні підстави для стягнення відповідної заборгованості та розірвання договору оренди землі.
Правовідносини, наявні між сторонами у справі на підставі наведених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Згідно до вимог ст. 22 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
За положеннями статті 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону (тобто, в тому числі, в разі несплати орендної плати) та умовами договору (в даному випадку п.38 договору оренди землі).
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Далі, згідно зі статтями 13, 21 ЗУ «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
Вказані висновки відображено у постанові ВС від 31.07.2020 у справі №479/1073/18-ц.
Доводи позивача у справі у підтвердження заявлених позовних вимог про те, що відповідач систематично не сплачує орендну плату по договору у погодженій його сторонами грошовій формі, заперечуються відповідачем з посиланням на те, що орендну плату орендодавцеві сплачено у натуральній формі, яка погоджена сторонами у договорі.
З такими твердженнями відповідача погодився й суд першої інстанції.
Отже визначальним для висновку про обґрунтованість позовних вимог є встановлення того, чи мав право орендар виплачувати орендодавцеві орендну плату в натуральній формі.
Так початковою редакцією договору від 04.12.2009 у п.9 така форма орендної плати була передбачена сторонами (т.1, а.с.28).
Зазначений пункт договору щодо форми та розміру орендної плати сторонами змінено додатковою угодою від 04.12.2009 (т.1, а.с.33) у п. 4 якої зазначено про те, що п.9 договору оренди викладено в новій редакції – орендна плата виплачується в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, що становить 4674,25 грн.
Отже з моменту укладення додаткової угоди від 04.12.2009 до договору оренди землі орендна плата могла сплачуватися лише у грошовій формі, адже положення договору оренди землі щодо орендної плати (п.9 договору оренди землі) були викладеній в новій редакції, що свідчить про те, що попередня редакція таких положень втратила чинність та не може бути застосована одночасно з новою.
Далі, угодою щодо форми орендної плати від 26.11.2014 (т.1, а.с.34) сторони договору знову передбачили можливість виплати орендної плати в натуральній формі. Видача орендної плати проводиться на підставі відомостей або актів прийому-передачі чи товаротранспортних накладних.
Додатковою угодою від 02.01.2018 (т.1, а.с.35) до договору оренди землі від 04.12.2009 сторони умови щодо виплати орендної плати виклали в новій редакції, вказавши, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 12610,00 грн.
Інших форм виплати орендної плати зазначена редакція договору оренди землі не передбачає, як і не містить вказівок на те, що попередня редакція договору щодо визначення розміру та способу виплати орендної плати також зберігає свою чинність повністю чи частково.
Відтак з 02.01.2018 форма орендної плати знову стала виключно грошовою, адже попередня редакція договору оренди землі, яка передбачала натуральну виплату орендної плати, втратила чинність. З вказаної дати проведення виплати орендної плати шляхом передачі орендодавцеві сільськогосподарської продукції, про що вказує відповідач, не відповідає положенням договору, погодженим сторонами.
Слід врахувати, що у відзиві відповідача на позов зазначено, що орендна плата має сплачуватися у грошовому виразі, однак її виплата у натуральній формі відбувалася з посиланням на норми законодавства та погодження сторін у формі конклюдентних дій.
Проте вчинення в межах договірних правовідносин дій, які правочином не передбачені та сторонами в належній формі не погоджені, не може свідчити про дотримання стороною приписів договору.
Таким чином висновки суду першої інстанції про те, що орендар у 2018 – 2021 роках правомірно та згідно умов договору оренди землі здійснював виплату орендної плати власнику земельної ділянки у натуральній формі шляхом передачі сільськогосподарської продукції суперечать матеріалам справи та наданим доказам, адже умови договору оренди землі у вказаний період часу передбачали лише грошову форму виплати орендної плати, що свідчить про обґрунтованість заявлених у справі позовних вимог щодо наявності систематичної невиплати орендної плати, яка є підставою для стягнення відповідної заборгованості та розірвання договору оренди землі.
В даній частині апеляційні доводи скаржника є обґрунтованими.
Також не можна вважати, що згідно п.2 додаткової угоди від 04.12.2009, яка передбачає натуральну форму виплати орендної плати, передбачено застосування її положень протягом усього строку оренди, адже послідуючими змінами договору оренди землі його положення щодо форми виплати орендної плати змінили редакцію та мали інший зміст, а саме щодо виплати орендної плати лише в грошовій формі.
Далі, враховуючи розмір орендної плати у грошовій формі, погодженій сторонами, з урахуванням можливості її індексації, а також виплату за 2018-2021 роки відповідачу 10000,00 грн. орендної плати, що підтверджується відомістю на виплату готівки за 26.07.2018 (т.1, а.с.182) за вказаний період часу у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по орендній платі в сумі 71047,17 грн., яка має бути стягнута у судовому порядку. 
При цьому визначити вартість сільськогосподарської продукції, переданої позивачу відповідачем в якості орендної плати, за наявними у справі доказами не є можливим, адже у відповідних відомостях, наданих суду відповідачем, взагалі відсутня вартість переданої продукції, а вказано лише її кількість, що суперечить, зокрема, і вимогам ст.22 ЗУ «Про оренду землі». 
Слід відхилити вказівку відповідача на те, що орендну плату за 2021 рік позивачу не було передано у зв`язку з неповідомленням реквізитів рахунку для зарахування коштів, адже за приписами ч.1 ст.537 ЦК України в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу, що в даному випадку не мало місця.
Таким чином відповідач допустив прострочення виконання свого обов`язку по виплаті орендної плати по договору за 2021 рік без поважних причин.
Одночасно не можна погодитися з посиланням позивача на те, що підпис від імені ОСОБА_1 про отримання 10000,00 грн. в якості орендної плати (т.1, а.с.182 на звороті) виконаний іншою особою, що представнику позивача видно неозброєним оком, адже належних доказів у підтвердження таких обставин суду надано не було.
За положеннями ч.1 ст.103 ЦПК України у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, судом призначається судова експертиза.
Так як встановлення авторству рукописного підпису потребує застосування спеціальних знань, а сторонами справи перед судом першої інстанції питань про призначення відповідної судової почеркознавчої експертизи щодо авторства підпису у відомості про отримання 10000,00 грн. орендної плати за 2018 рік не ставилось, а судом апеляційної інстанції вказане клопотання відхилено через його безпідставність відповідно до вимог ч.3 ст.367 ЦПК України, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що підпис позивача ОСОБА_1 про отримання 10000,00 грн. в якості орендної плати виконаний іншою особою, про що вказує представник позивача.
Далі, за положеннями ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, з урахуванням наявної у відповідача заборгованості по орендній платі за період часу за 2018-2021 роки, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 7263,00 грн. інфляційних втрат та 2616,04 грн. 3% річних.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.10.2022 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, частково задовольнивши вимоги апеляційної скарги, та прийняти постанову про часткове задоволення позовних вимог у справі.
На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі на 93% з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частки вимог слід стягнути 4614,66 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.10.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Поділля Агропродукт» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати – скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі – задовольнити частково.
Розірвати договір оренди землі б/н від 04.12.2009 (з урахуванням змін внесених додатковою угодою б/н від 02.01.2018), укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ».
Стягнути з ТОВ «ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати та нараховані на неї 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму 80926,21 грн.
Стягнути з ТОВ «ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 4614,66 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 21.12.2022. 

Суддя-доповідач

Судді