Справа № 439/223/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О. 
Провадження № 22-ц/811/1883/21                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
       секретарка: Колич Х.Б.,
за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 – Шумського Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Бродівського районного суду Львівської області в складі судді Бунди А.О. від 19 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
в с т а н о в и л а : 
       рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2021 року у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 23488,72 гривень відмовлено повністю.
       Дане рішення оскаржило АТ «СК «ІНГО». 
       В апеляційній скарзі просять скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «ІНГО» грошові кошти у розмірі 23488 ,72 грн.; судові витрати покласти на відповідача. 
Вважають рішення безпідставним та необґрунтованим, а тому таким, що підлягає до скасування з огляду на те, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права в частині незастосування закону, який підлягав до застосування (ст.ст. 993, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», а також ст.ст. 22.1, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Звертають увагу, на той факт, що 11.01.2021 року МТСБУ, як страховик відповідача, компенсувало позивачу суму претензійної вимоги, що на думку апелянта свідчить про те, що висновок експертного авто-товарознавчого дослідження №169 від 24.07.2020 року страховик – МТСБУ оцінило в якості належного доказу, який підтверджує розмір заподіяної шкоди власнику застрахованого транспортного засобу, а відтак суму виплаченого страхового відшкодування, на яку позивач набув право зворотної вимоги. Також, вважають, що посилання суду (без нормативно-правового регулювання) на те, що відповідач мав би бути присутнім на проведенні такого огляду є безпідставним та необґрунтованим у повному обсязі. Зазначають, що законодавець не визначає імперативної норми, яка б встановлювала або давала оцінку такій потребі, як і не передбачає обов`язку позивача здійснити такий виклик відповідача. Крім того, вказують, що враховуючи набуття позивачем права зворотної вимоги в межах фактично сплачених грошових коштів у розмірі 44247,39 грн. наявність ліміту майнової відповідальності страховика відповідача – 20758,67 грн. (оцінена матеріальна шкода), - решта завданої шкоди у розмірі 23488,72 грн. (44247,39 грн. – 20758,67 грн.) підлягає до стягнення з відповідача, як особи, відповідальної за заподіяння завданої шкоди (винуватця ДТП) та володільця джерела підвищеної небезпеки на підставі положень ч.2 ст. 1187 та ч.1 ст. 1194 ЦК України.
В судове засідання сторони не з`явилися, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що інтереси відповідача в судовому засіданні захищав представник.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача – в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 993, 979, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 7,8 Закону України «Про оцінку майна», п.п. 5.1., 5.2 Методики товарознавчої експертизи, ч.3 ст. 12, ч.ч.1,6 ст. 81, ч.6 ст. 82, ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що 12.06.2020 року о 19:00 год. у м. Львові на вул. Липинського (перед перехрестям із вул. Замарстинівською) мала місце ДТП за участі легкового автомобіля Dacia Lodgy, д.н.з.  НОМЕР_1 та вантажного автомобіля Volvo, д.н.з.  НОМЕР_2 . Водієм легкового автомобіля Dacia Lodgy був ОСОБА_1  (Відповідач), водієм вантажного автомобіля Volvo був ОСОБА_2 . У ході ДТП транспортні засоби зазнали технічних ушкоджень. Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 14.07.2020 року по справі № 439/797/20  ОСОБА_1  визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Власником вантажного автомобіля Volvo, д.н.з.  НОМЕР_2 є ПП «Соловій-Транс».  Суд встановив, що автомобіль Volvo, д.н.з.  НОМЕР_2 застрахований від ризику пошкодження ДТП у ПрАТ «AСK «Інго Україна» за договором добровільного страхування     № 640507346.20 від 12.02.2020 року з франшизою - 4000.00 грн. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №169 від 24.07.2020 року імовірна вартість відновлювального ремонту автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 становить 48247.39 грн.; імовірна вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 становить 20758.67 грн. Згідно рахунку на ремонт - TOB «Овертранс» № Р000003046 від 08.07.2020 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Volvo р.н. НОМЕР_2 склала 83254.96 грн. Власник автомобіля Volvo р.н. НОМЕР_2 - ПП «Соловій-Транс» 09.07.2020 року оплатив його ремонт згідно виставленого рахунку в сумі 83254,96 грн. та звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.  Оскільки вантажний автомобіль Volvo був застрахований на умовах КАСКО, то АО «СК «ІНГО» за зверненням ПП «Соловій-Транс» виплатило останньому страхову суму в розмірі    44 247,39 грн. (шкода за мінусом франшизи в розмірі 4 000 грн). Також суд встановив, що відповідач  ОСОБА_1  є учасником бойових дій, тому з урахуванням норми п.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язок із відшкодування збитків від ДТП покладений на МТСБУ. Позивач звернувся в порядку суброгації до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про компенсацію суми страхової виплати у розмірі 20758,67 грн. (оціненої матеріальної шкоди). Позивач підтвердив, що 11.01.2021 року МТСБУ перерахувало на його банківський рахунок суму претензійної вимоги. Відтак, позивач вважає, що різницю між страховою виплатою (44 247,39 грн.) та отриманим відшкодуванням від МТСБУ (20758,67грн.) слід стягнути з відповідача  ОСОБА_1 . Суд вказав, що матеріальні збитки були визначені на підставі висновку експертного авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ №169 від 24.07.2020 проведеного судовим експертом Вербовим В.В. Згідно висновку огляд автомобіля Volvo р.н.  НОМЕР_2 не проводився, а вартість відновлювального ремонту та вартість матеріального збитку визначена, виходячи з наданих документів та фотографій, тому вказана імовірна вартість як відновлювального ремонту, так і матеріального збитку. Із даного висновку встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Volvo, д.н.з.  НОМЕР_2 та вартість матеріального збитку встановити неможливо, так як огляд автомобіля не проводився. Також, суд зазначив, що було порушено п. 5.2. Методики, де зазначено про виклик заінтересованих осіб, зокрема немає доказів того, що відповідача було повідомлено про проведення огляду.  Відповідно до копії звіту до нього не долучені свідоцтва оцінювача та посвідчення про підвищення кваліфікації, оцінювача який проводив і оцінку та відсутні свідоцтво суб`єкта оцінюючої діяльності, що ставить під сумнів взагалі його кваліфікацію. Відтак, суд вважав, що покладення на особу відповідальності в імовірному чи гіпотетичному розмірі є безпідставним, так само як недопустимим є й стягнення шкоди, яка є лише припущенням. Водночас, суд зазначив, що посилання відповідача на те, що відповідно до наказу ПП «Соловій-Транс» від 13.06.2020 року №13/06/20 указаний автомобіль Volvo був закріплений за водієм   ОСОБА_3 лише з 13.06.2020 року, а, відтак, станом на 12.06.2020 року ОСОБА_4 не мав права керувати автомобілем Volvo, так як власник закріпив за ним цей транспортний засіб лише з наступного дня немає правового значення для вирішення спору. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача  є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справи та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було долучено до позовної заяви жодного належного доказу який би підтверджував розмір збитків. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачав підстав для відшкодування судового збору.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції лише частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, частина обставин, які суд вважав встановленими не доведена, а тому рішення суду підлягає зміні.
       11.02.2021 АТ «СК «ІНГО» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просили стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 23488,72 грн. та 2270 грн. сплачених судових витрат. 
       В обґрунтування вимог покликалися на те, що 12.06.2020 року на вул. Липинського - Замарстинівська у м. Львові сталась ДТП за участю автомобілів: «Дачіа Лоджі» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та «Вольво» р.н. НОМЕР_2 , який був застрахований від ризику пошкодження ДТП у ПрАТ «AСK «Інго Україна» за договором добровільного страхування № 640507346.20 від 12.02.2020 року з франшизою – 4000.00 грн. Згідно рахунку на ремонт – TOB «Овертранс» № Р000003046 від 08.07.2020 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Вольво» р.н. НОМЕР_2 складає 83254.96 грн. Власник автомобіля «Вольво» р.н. НОМЕР_2 – ПП «Соловій-Транс» 09.07.2020 року оплатив його ремонт згідно виставленого рахунку в сумі 83254.96 грн. та звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №169 від 24.07.2020 року, - вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Вольво» р.н. НОМЕР_2 складає 48247.39 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників (оцінена матеріальна шкода) складає 20758.67 грн. Позивач відшкодував власнику застрахованого автомобіля «Вольво» р.н. НОМЕР_2 завдану шкоду у розмірі 44247.39 грн. (за мінусом франшизи, передбаченої договором добровільного страхування в сумі 4000.00 грн.) та набув право зворотної вимоги до особи, винної у заподіянні шкоди та її страховика у розмірі фактично сплачених грошових коштів. Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 14.07.2020 року по справі № 439/797/20 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Рішення суду набрало законної сили. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Дачіа Лоджі» НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП не була застрахованою, оскільки винуватець ДТП підпадає під категорію осіб, визначених ст.13.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому позивач звернувся в порядку суброгації до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про компенсацію суми страхової виплати у розмірі 20758.67 грн. (оціненої матеріальної шкоди). 11.01.2021 року МТСБУ перерахувало на банківський рахунок позивача суму претензійної вимоги, відповідно до ст.ст. 22.1. та 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Тому, враховуючи набуття позивачем права зворотної вимоги в межах фактично сплачених грошових коштів у розмірі 44247.39 грн. наявність ліміту майнової відповідальності страховика відповідача - 20758.67 грн. (оцінена матеріальна шкода), - позивач вважає, що решта завданої шкоди у розмірі 23488.72 грн. (44247.39 грн. - 20758.67 грн.) підлягає до стягнення з відповідача, як особи, відповідальної за заподіяння завданої шкоди (винуватця ДТП) та володільця джерела підвищеної небезпеки на підставі положень ч.2 ст. 1187 та ст. 1194 ЦК України. 
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Як вбачається з ч. 1ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2020 року о 19:00 год. у м. Львові на вул. Липинського (перед перехрестям із вул. Замарстинівською) мала місце ДТП за участі легкового автомобіля Dacia Lodgy, д.н.з. НОМЕР_1 та вантажного автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 . Водієм легкового автомобіля Dacia Lodgy був ОСОБА_1 (Відповідач), водієм вантажного автомобіля Volvo був ОСОБА_2 . У ході ДТП транспортні засоби зазнали технічних ушкоджень.
Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 14.07.2020 року по справі № 439/797/20 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.12).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вантажного автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 є ПП «Соловій-Транс» (а.с.17-18).
Автомобіль Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 застрахований від ризику пошкодження ДТП у ПрАТ «AСK «Інго Україна» за договором добровільного страхування № 640507346.20 від 12.02.2020 року з франшизою – 4000.00 грн. (а.с.13-16).
Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 169 від 24.07.2020 року імовірна вартість відновлювального ремонту автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 становить 48247.39 грн.; імовірна вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 становить 20758.67 грн. (а.с.24-36).
Згідно рахунку на ремонт – TOB «Овертранс» № Р000003046 від 08.07.2020 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Volvo р.н. НОМЕР_2 склала 83254.96 грн. Власник автомобіля Volvo р.н. НОМЕР_2 – ПП «Соловій-Транс» 09.07.2020 року оплатив його ремонт згідно виставленого рахунку в сумі 83254.96 грн. (а.с.22-23) та звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.38).
Оскільки вантажний автомобіль Volvo був застрахований на умовах КАСКО, то АО «СК «ІНГО» за зверненням ПП «Соловій-Транс» виплатило останньому страхову суму в розмірі 44 247,39 грн. (шкода за мінусом франшизи в розмірі 4 000 грн) (а.с.40).
Однак, згідно п. 7.1.14 договору добровільного страхування № 640507346.20 від 12.02.2020 року, укладеного між ПрАТ «АСК «ІНГО України» та ПП «Соловій-Транс» – страховим випадком по п.2 Договору не визнаються події, що відбулися внаслідок керування транспортним засобом, зазначеним у договорі страхування, особою, що не зазначена у договорі страхування як така, що допущена до керування транспортним засобом відповідно до пункту «Водії».
Згідно пункту вказаного договору «Водії» (особи, допущені до керування відповідно до діючого законодавства», всі працівники страхувальника, які керують застрахованим транспортним засобом на законних підставах.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5 , як працівник ПП «Соловій-Транс» був допущений до керування автомобілем Volvo р.н. НОМЕР_2 відповідно до пункту «Водії» договору добровільного страхування № 640507346.20 від 12.02.2020 року та керував цим автомобілем на час ДТП як водій ПП «Соловій-Транс».
Навпаки, як вбачається з наказу ПП «Соловій-Транс» від 13 червня 2020 року про закріплення автомобіля», автомобіль Volvo ВС95-06НО закріплено за водієм ОСОБА_5 лише з 13.06.2020 року, тобто після ДТП, яка сталася 12.06.2020 року.
       Відповідно позивач АТ «СК «ІНГО» не мало права визнавати ДТП, яка сталася 12.06.2020 року страховим випадком і виплачувати власнику застрахованого автомобіля страхову виплату.
       Відповідно, позивач не має права на стягнення коштів з відповідача, зважаючи на безпідставну виплату згаданої суми страхового відшкодування в порушення вимог договору страхування, про що йшлося.
Зважаючи на вказане у суду не було жодних підстав для задоволення позовних вимог та у позові по суті правильно було відмовлено однак з посиланням на ряд обставин з відповідним тлумаченням норм закону, що не мали місце у даній справі та не стосуються даних правовідносин, а тому рішення суду слід в частині мотивів суду змінити виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Відповідно до частини четвертої статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду першої інстанції, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови. 
У зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» – задовольнити частково.
       Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2021 року – змінити, виклавши його мотивувальну частину, в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                Я.А. Левик
Судді:                                                                         Н.П. Крайник 
                                                                        М.М. Шандра