ПОСТАНОВА
іменем України

17 листопада 2022 року 	 	справа 160/8030/22	

                              Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
                                        головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                                   судді  Головко О.В., Ясенова Т.І.,     
                                        при секретарі Діденко Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 (суддя Конєва С.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.06.2022 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати наказ №455к від 10.05.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ №554 від 12.05.2022 про звільнення старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- поновити на службі в поліції на посаді старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 12 травня 2022 року;
- стягнути за рахунок державних асигнувань відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме: з 12 травня 2022 року по день фактичного розрахунку
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022, прийнятому в спрощеному провадженні, позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 455к від 10.05.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських управління превентивної діяльності ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ;
- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №554 о/с від 12.05.2022 «По особовому складу» в частині звільнення старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зі служби в поліції; 
- поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з 13.05.2022;
- стягнути на користь ОСОБА_1 – середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.05.2022 по 30.08.2022 у розмірі 48501 грн. 20 коп. з вирахуванням обов`язкових зборів та платежів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що судом не з`ясовано обставини які позбавили позивача можливості у період з 01.03.2022 по 17.05.2022 повернутись до місця несення служби, а також не встановлено, чи вживались позивачем заходи щодо негайного повернення до місця служби в зазначений період. Висновками службового розслідування підтверджено факт відсутності позивача на службі у період з 01.03.2022 по 17.05.2022. Позивачем не доведено існування обставин, які б свідчили про відсутність вини з боку позивача щодо недотримання правил внутрішнього розпорядку. Зазначає, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби є допустимим та співрозмірним вчиненому порушенню.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:
ОСОБА_1 з 07.11.2015 проходила службу в органах поліції, у званні капітана поліції, зокрема, на посаді старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В період з 14.02.2022 по 28.02.2022 позивач знаходилася у щорічній оплачуваній відпустці з виїздом до Арабської Республіки Єгипет згідно до наказу ГУНП №3в о/с, що не оспорюється сторонами.
24.02.2022 позивача було повідомлено про необхідність повернення до України у зв`язку із введенням на території Держави воєнного стану, проте, позивач повідомила, що, наразі, не має можливості повернутися до України через закриття авіа простору із Україною та відсутність квитків на літаки до держав Європи, що підтверджується змістом письмових пояснень опитаних працівників поліції та безпосередніх керівників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інших, а також змістом висновків службового розслідування.
Наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 649 від 05.05.2022 «Про організацію проведення службового розслідування» на підставі рапорту начальника управління превентивної діяльності ГУНП ОСОБА_2 щодо невиходу на службу без поважної причини ОСОБА_1 з 01.03.2022 було призначене службове розслідування.
На час проведення службового розслідування позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою з 01.04.2022 на підставі наказу №581 від 13.04.2022.
За результатами службового розслідування, було затверджено висновок від 10.05.2022, відповідно до пункту 3 якого було запропоновано, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України №2337-УШ від 15.03.2018 (зі змінами), Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, затвердженого наказом ГУНП №2786 від 30.09.2016, що виразилося у відсутності на службі без поважних причин з 01.03.2022 по 10.05.2022 в умовах воєнного стану, тобто вчиненні дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, та, як наслідок, підривають довіру до нього як носія влади та до поліції в цілому, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
На підставі висновку службового розслідування, начальником ГУНП в Дніпропетровській області прийнято Наказ №445к від 10.05.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських управління превентивної діяльності ГУНП», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області №554о/с від 12.05.2022 «По особовому складу» на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з посади старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з 12 травня 2022 року.
Вважаючи протиправними накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Відповідно до частин 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до нормативно-правових актів, посадових обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Відповідно до абзаців 2, 3, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту національної поліції України, службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про національну поліцію», зобов`язує поліцейського: … 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; … 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни, поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання, несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом. 
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Відповідно до частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту, в разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Відповідно до частини 8 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
З аналізу наведених норм права вбачається, що підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, який полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, обставини, що свідчать про не дотримання законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях конкретної особи (поліцейського) дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 24.02.2022 відбулася збройна агресія рф на територію України через що, на всій території України був введений воєнний стан згідно Указу Президента України №64/2022, який було затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та з урахуванням його продовження, воєнний стан діє станом і на момент розгляду даної справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач станом на 24.02.2022 перебувала у щорічній відпустці з виїздом до Арабської Республіки Єгипет та через збройну агресію рф проти України позивач не змогла повернутися на територію України вчасно, через те, що авіа сполучення з Україною було припинено, а змогла повернулася до України через Таллін лише 17.05.2022, що підтверджується відміткою у закордонному паспорті позивача та висновками службового розслідування.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що вчасне повернення позивача з Арабської Республіки Єгипет на територію України не залежало від її волі, а отже неповернення до служби після закінчення відпустки не можна вважати умисними діями, які стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не з`ясовано чому позивач протягом двох з половиною місяців не вживала заходів щодо негайного прибуття до місця несення служби не спростовують висновку суду першої інстанції, оскільки процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого наказу про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. Разом з тим, надані відповідачем матеріали службового розслідування не містять висновків які б свідчили про умисність дій позивача спрямованих на ухилення від повернення до місця служби.
При цьому, доказів порушення позивачем службової дисципліни яке на думку відповідача полягає у недотриманні Присяги працівника поліції та Внутрішнього розпорядку дня поліцейських та в чому такі порушення полягають відповідачем не наведено, з урахуванням того, що не вихід позивача на службу з 01.03.2022 по 10.05.2022 пов`язаний з непереборними та не залежними від позивача обставинами, які були відомі відповідачу згідно змісту рапортів та письмових пояснень безпосередніх керівників позивача, долучених до матеріалів службового розслідування, однак, їх зміст не був врахований та оцінений дисциплінарною комісією при проведенні службового розслідування.
Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача про те, що вчинення позивачем дій - не вихід на службу з 01.03.2022 по 10.05.2022 в умовах воєнного стану, несумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, та, як наслідок, підривають довіру до нього як до носія влади та до поліції в цілому, оскільки, по-перше, відповідачем безпідставно не враховано поважність причин не виходу позивача на службу у вказаний період (неможливість повернутися до України з Єгипту через закриття авіа простору внаслідок збройної агресії рф проти України), що визнано судом поважними причинами, а відповідачем взагалі не надано оцінки даним фактам; по-друге, відповідачем у висновку службового розслідування не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що такі дії якимось чином вплинули на довіру до поліції чи підірвали до неї авторитет, такі докази в матеріалах справи також відсутні, а судом не встановлені.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність наказів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 455к від 10.05.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських управління превентивної діяльності ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 та №554 о/с від 12.05.2022 «По особовому складу» в частині звільнення її зі служби в поліції.
Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Оскільки судом першої інстанції правильно визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення позивача, є правильним висновок суду першої інстанції про поновлення позивача на тій посаді, з якої його звільнено - старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з 13.05.2022.
Апелянтом не приведено доводів у спростування висновків суду першої інстанції в частині стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, апелянтом не спростовуються розмір стягнутого на користь позивача грошового забезпечення, тому судом не надається правова оцінка висновкам суду першої інстанції в цій частині.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 – без змін.

                    Постанова набирає законної сили з 17.11.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови, у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

                    Повну постанову складено 18.11.2022.

   
                    Головуючий                                                                       А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова