ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2022 р.           Справа№ 910/17367/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Кравчука Г.А. 
 
 при секретарі Вага В.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Самборської Г.М. за ордером;
від відповідача 1: Дудника О.С. за ордером;
від відповідача 2:  не з`явився;
від третьої особи 1: не з`явився;
від третьої особи 2: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані"
на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 (повний текст складено 08.06.2021)
у справі №910/17367/20 (суддя Приходько І.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані"
до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна"
та 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" та 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М"
про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

УСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" (далі - відповідач 2) та, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, просило суд:
- витребувати з незаконного володіння відповідачів - 61/70 частини нежилого будинку - адміністративного (літера В, Г) за адресою: місто  Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10, загальною площею 1468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 691997680382 на користь позивача.
- визнати за позивачем право власності на 61/70  частини нежилого будинку - адміністративного (літера В, Г) за адресою: місто  Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10 (десять), загальною площею 1468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 691997680382.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з червня 2018 року є власником спірного нежитлового будинку, однак у жовтні 2020 року нежитловий будинок неправомірно тричі перереєстровано за новими власниками - ТОВ"Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - третя особа 1),  ТОВ  "Ріал Істейт М" (далі - третя особа 2) і відповідачем 1, передано в оренду відповідачу 2, обтяжено іпотекою та накладено заборону, внаслідок чого позивач був позбавлений свого законного права власності на цей нежитловий будинок. 
Відповідач 1 у відзиві на позов заперечив проти його задоволення, посилаючись на те, що позивач ніколи не набував права власності на спірне нерухоме майно, оскільки воно перебувало в іпотеці у ПАТ "Український професійний банк" (далі - ПАТ "УПБ"), яке не надавало згоду на відчуження предмету іпотеки, тому правочин з передачі 61/70 частин нежитлової будівлі до статутного капіталу позивача є нікчемним, отже, позивач не має права на позов про витребування цього майна від відповідачів.
Третя особа 2 у письмових поясненнях заперечила проти задоволення позову, посилаючись на відсутність у позивача права власності на спірне майно.  
Рішенням Господарського суду міста Києва від 31 травня 2021 року у позові відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки звернення ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" стягнення на нежилий будинок здійснено після реєстрації права власності на нього за новим правонабувачем (позивачем) і воно не надало приватному нотаріусу повний пакет документів для державної реєстрації права власності внаслідок звернення стягнення на підставі договору іпотеки; застосування наслідків нікчемності правочину має здійснюватися не з власної ініціативи суду, а за позовом зацікавленої особи про застосування наслідків нікчемності; міжбанківські кредитні договори та договір застави майнових прав не містили ознак нікчемності. 
Відповідач 1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що  іпотека була дійсною на момент звернення стягнення з огляду на нікчемність правочинів, виконання яких дозволило виключити записи про іпотеку; необізнаність позивача щодо дійсності іпотеки не має жодного значення для розгляду справи; про нікчемність правочинів указував у своїх запереченнях відповідач 1,  визнання нікчемного правочину недійсним у судовому порядку не вимагається і суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи; як договори міжбанківських кредитів, так і договір застави майнових прав, містять ознаки нікчемного правочину, що також підтверджується аудиторським висновком, чому була надана належна оцінка судом першої інстанції, тому у позивача право власності на спірне нерухоме майно взагалі не виникало; Міністерством юстиції України при прийнятті наказу від 27.10.2020 (щодо скасування певних реєстраційних дій) не досліджувались обставини набуття позивачем спірного нерухомого майна; обставини нікчемності договору застави майнових прав також встановлені при розгляді справи №910/24605/15.
Позивачем були подані заперечення проти відзиву, у яких він наводить свої доводи на спростування доводів відповідача 1.
          У заявах з процесуальних питань від 26.01.2022 позивач просить врахувати висновки Верховного Суду у справі №906/943/18 щодо належного і ефективного способу захисту порушеного права, а також врахувати преюдиційні обставини, встановлені судовими рішеннями у справі №910/8680/20 щодо недійсності договорів, на підставі яких ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" незаконно набуло у власність і далі відчужило спірний нежитловий будинок, незаконності отримання вказаною особою прав вимог за погашеним кредитом та припиненою іпотекою та щодо відсутності ознак нікчемності у договорі застави майнових прав та висновки Верховного Суду у справі №910/4518/16 щодо застосування середньозваженої процентної ставки НБУ.
Відповідач 1 у додаткових поясненнях 13.09.2022 просить врахувати судові рішення у справах №910/21222/20 та №640/28423/20, якими скасовано наказ Міністерства  юстиції України від 27.10.2020 (щодо скасування певних реєстраційних дій) та постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №910/10784/16.
Позивач у додаткових поясненнях від 21.09.2022 вказує, що суд у справі №910/21222/20 не робив висновків щодо законності дій реєстратора; наводить перелік судових спорів за участю сторін міжбанківських договорів, в процесі розгляду яких судами встановлено преюдиційні факти законності їх укладення та відсутності в них ознак нікчемності; також наводить свої доводи щодо недобросовісності ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".  
У додаткових поясненнях від 16.11.2022 позивач просить врахувати правові позиції Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 щодо відсутності у  ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" прав вимоги і незаконності реєстрації іпотеки на майно позивача на підставі припиненого іпотечного договору. 
Сторони і треті особи неодноразово належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду на адреси їх місцезнаходження, а також на офіційні електронні адреси, які зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та електронні адреси їх представників та за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. 
Представники відповідача 2 та  третіх осіб у судове засідання не з`явились.
Ураховуючи положення статей 202, 270 ГПК України, наявність відомостей про направлення учасникам справи ухвал з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, з огляду на обізнаність сторін про розгляд справи, також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, і участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційних скарг по суті за відсутності представників відповідача 2 та третіх осіб.
За клопотанням представника позивача судове засіданні проводилось в режимі відео конференції.
Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити.
Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.
Відповідно до ст. 216 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 22 по 29 листопада 2022 року на стадії уточнень та доповнень, після якої представник відповідача 2 не з`явився, що не перешкоджає завершенню розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кристалл-Інвест" придбало нежилий будинок - адміністративний (літера В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за реєстровим № 2800.
10.10.2008 між ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" та ПАТ "УПБ" було укладено Договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 68, згідно умов якого позичальнику відкривалася відклична кредитна лінія з лімітом кредитування: 10 950 000 грн., 1 000 000 дол. США, 500 000 євро.
05.02.2010 ТОВ "Кристалл-Інвест" (як іпотекодавець) передало нежилий будинок в іпотеку ПАТ "УПБ" за іпотечним договором від 05.02.2010, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В., зареєстрованим в реєстрі за № 106. Іпотекою нежилого будинку забезпечено виконання зобов`язань ТОВ "Київська  будівельна компанія "Альянс" перед ВАТ "УПБ" за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №68 від 10.10.2008, за яким банк надав позичальнику кредит у вигляді відкличної кредитної лінії на поповнення обігових коштів терміном до 06 жовтня 2011 року з лімітами у розмірі 14 400 000 грн та 1  800  000 Євро.
06.10.2014 ТОВ "Кристалл-Інвест" та ПАТ "УПБ" уклали договір про внесення змін до іпотечного договору, в якому строк кредиту змінили на - 06 жовтня 20017 року та збільшили суму кредиту до 49 240 51000 грн. 
24.04.2015 ПАТ "Авант-Банк", як кредитор, та ПАТ "УПБ", як позичальник, уклали міжбанківський кредитний договір №MM7212LG, згідно якого кредитор надає позичальнику кредит у сумі 3 000 000 доларів США на строк з 24.04.2015 до 06.07.2015. 
29.04.2015 ПАТ "Авант-Банк", як кредитор, та ПАТ "УПБ", як позичальник, уклали міжбанківський кредитний договір №MM7220LG, згідно якого кредитор надає позичальнику кредиту у сумі 31 000 000 грн на строк з  29.04.2015 до 11.06.2015.
26.05.2015 ПАТ "Авант-Банк", як застотаводержатель, та ПАТ "УПБ", як заставодавець, уклали договір застави майнових прав, згідно якого ПАТ "УПБ" надав заставу майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем і юридичними особами, та договорами, які забезпечують ці кредитні договори. 
У реєстрі укладених банком-позичальником кредитних договорів, який є додатком до цього договору застави майнових прав, міститься, у тому числі, договори із ТОВ "Київська  будівельна компанія "Альянс", які забезпечуються іпотекою нерухомого майна. 
30.05.2015 запис про іпотеку змінено у зв`язку з заміною первісного кредитора та іпотекодержателя ПАТ "УПБ" на нового кредитора та іпотекодержателя - ПАТ "Авант-Банк".
03.06.2015 року запис про обтяження нежилого будинку змінено у зв`язку з заміною первісного кредитора та іпотекодержателя (обтяжувача) ПАТ "УПБ" на нового кредитора та іпотекодержателя (обтяжувача) - ПАТ "Авант-Банк".
Позивач вказує, що 20.07.2015 року у зв`язку з повним погашенням ТОВ  "КБК "Альянс" заборгованості за кредитним договором перед новим кредитором - ПАТ "Авант-Банк" (новим іпотекодержателем та обтяжувачем), було припинено іпотеку щодо нежилого будинку, належного на праві власності ТОВ "Кристалл-Інвест".
30.07.2015 Релігійна організація "Український Католицький університет української греко-католицької церкви" придбало у ТОВ "Кристалл-Інвест" 9/70 частин нежилого будинку - адміністративний (літера В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10.
25.06.2018 між ТОВ "Кристалл-Інвест"  та ТОВ "Грос Компані" підписано акт приймання-передачі майна, відповідно до якого ТОВ "Кристалл-Інвест" передає, а ТОВ "Грос Компані" приймає в якості вкладу до статутного капіталу нерухоме майно: 61/70 частин нежилого будинку - адміністративний (літера В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10.
На підставі вказаного акту за позивачем зареєстровано право власності на вказану частину будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі  - ДРРПНМ), що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРПНМ №229939409 від 28.10.2020.
Позивач вказує, що з 20.07.2015 іпотека та обтяження нежилого будинку, які були накладені на підставі іпотечного договору від 05.02.2010, припинені, а нежилий будинок та/або його частина після набуття у власність позивача не відчужувався ТОВ "Грос компані" будь-яким способом та в іпотеку нікому не передавався, однак з  ДРРПНМ йому стало відомо про те, що в жовтні 2020 року нежилий будинок незаконним шляхом та поза волею позивача вибув з його власності. 
Так, позивач вказує, що 05.04.2020 між ПАТ "УПБ" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" був укладений договір №81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, посвідченими приватним нотаріусом КМНО Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за №619. 
Згідно вказаного договору ПАТ "УПБ" продав на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" майнові права щодо іпотеки нежилого будинку за іпотечним договором №106 від 05.02.2010, який, на за доводами позивача, був припинений 20.07.2015.
На підставі вказаного договору 05.10.2020 було зареєстровано іпотеку та обтяження нежилого будинку, належного позивачу, за іпотекодержателем - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", а також право власності на об`єкт нерухомого майна за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №106 від 05.02.2010 (номер запису про право власності: 38517940; рішення ПН КМНО про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423897 від 05.10.2020), однак станом на дату державної реєстрації права власності на нежилий будинок за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" вказаний будинок вже не належав іпотекодавцю - ТОВ "Кристалл-Інвест", а належав новому власнику - ТОВ "Грос компані", який не є іпотекодавцем у правовідносинах з ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".
У подальшому, через 3 дні після державної реєстрації права власності на нежилий будинок за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" останнє здійснило наступне відчуження нежилого будинку на користь ТОВ "Ріал Істейт М" - шляхом внесення нежилого будинку до статутного капіталу ТОВ "Ріал Істейт М", номер запису про право власності: 38575677; рішення ПН КМНО Мурської Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54487070 від 08.10.2020.
08.10.2020 ТОВ "Ріал Істейт М" також передало нежилий будинок в оренду ТОВ "Васильківський Таунхаус". Номер запису про інше речове право: 35878369; рішення ПН КМНО Мурської Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54487070 від 08.10.2020.
12.10.2020 позивач, з метою захисту свого порушеного права власності на 61/70 нежилого будинку, звернувся до Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України зі скаргою вх. № 30083-33-20 від 13.10.2020 на вищевказані реєстраційні дії з вимогою про їх скасування.        
У цей же день, 12.10.2020 року, на підставі повідомлення ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" від 12.10.2020, було знято зареєстроване обтяження нежилого будинку, а ТОВ "Ріал Істейт М" передало нежилий будинок в іпотеку ТОВ "КУ "Інвестиційна", на підставі іпотечного договору №1725 від 12.10.2020 року, яким забезпечувалось виконання зобов`язань за Договором фінансового кредиту № 12/10-2020 від 12.10.2020, укладеного між ТОВ "КУ "Інвестиційна" та ТОВ "Ріал Істейт М".
21.10.2020 року проведено державну реєстрацію права власності на нежилий будинок за ТОВ "КУ "Інвестиційна". Підставою виникнення права вказано договір про задоволення вимог іпотекодержателя №962 від 21.10.2020. Номер запису про право власності: 38775000; рішення ПН КМНО Русанюк З.З. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54700829 від 08.10.2020.
У позовній заяві позивач вказує, що внаслідок вищевказаних реєстраційних дій його було позбавлено законного права власності на спірний нежилий будинок, і станом на дату подання позовної заяви право власності на нього зареєстровано за ТОВ "КУ "Інвестиційна".
Також позивач вказує, що 22.10.2020 року за результатами розгляду його скарги, наказом Міністерства юстиції України №3744/5 від 27.10.2020 було скасовано всі незаконні реєстраційні дії щодо протиправного вибуття 61/70 нежилого будинку з власності ТОВ "Грос Компані", проте вказаний наказ залишається не виконаним і згідно листа Міністерства юстиції України цей наказ неможливо виконати, оскільки ПНКМНО Русанюком З.З., на підставі посвідченого нотаріально договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 21.10.2020 року №962 проведено державну реєстрацію права власності на нежилий будинок за ТОВ "КУ "Інвестиційна".
На час апеляційного розгляду справи вказаний наказ Міністерства юстиції України №3744/5 від 27.10.2020 був скасований постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 року у справі №910/21222/20 (пункти 2, 4) та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі №640/28423/20 (пункти 3, 5), оскільки на момент винесення Мін`юстом зазначеного наказу, був наявний судовий спір щодо рішень реєстратора та спір про право власності на спірне майно, наявні судові спори виключають можливість розгляду скарги на дії реєстраторів Міністерством юстиції України, оскільки це не належить до його компетенції.
У зв`язку із викладеними обставинами  позивач звернувся до суду із даним позовом та просив суд витребувати із чужого незаконного володіння відповідачів на користь позивача нерухоме майно - 61/70 частини нежилого будинку - адміністративний, за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, загальною площею 1468,5 кв. м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 691997680382, а також визнати за позивачем право власності на спірний об`єкт. 
Заперечуючи проти позовних вимог у суді першої інстанції, відповідач 1 посилався на те, що позивач ніколи не набував права власності на спірне нерухоме майно, оскільки воно перебувало в іпотеці у ПАТ "УПБ", яке не надавало згоду на відчуження предмету іпотеки, тому правочин з передачі 61/70 частин нежитлових будівлі до статутного капіталу позивача є нікчемним, отже, позивач не має права на позов про витребування цього майна від відповідачів.
На підтвердження вказаних доводів відповідач 1 вказує, що на підставі іпотечного договору, посвідченого 05.02.2010 приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В., реєстровий № 106, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, в іпотеку було передано нерухоме майно: нежилий будинок, що належав ТОВ "Кристалл-Інвест", а державна реєстрація права власності за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на нежилий будинок, яка відбулась 05.10.2020 року, була проведена саме на підставі вищевказаного іпотечного договору. 
Спростовуючи доводи позивача про припинення іпотеки за Іпотечним договором 05.02.2010, про що 20.07.2015 було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач 1 вказував на те, що вищевказане  припинення іпотеки та внесення запису про припинення іпотеки відбулось на підставі нікчемних правочинів, а саме: договору застави майнових прав, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Могильницькою О.А., реєстровий №219 укладеного між ПАТ "УПБ" та ПАТ "Авант-Банк"; міжбанківського кредитного договору від 24.04.2015 № MM72121LG, укладеного між ПАТ "УПБ" (позичальник) та ПАТ "Авант-Банк" (кредитор) та міжбанківського Кредитного договору від 29.04.2015 № MM72201LG, укладеного між ПАТ "УПБ" (позичальник) та ПАТ "Авант-Банк" (кредитор). 
Так, 30.01.2015 Правлінням НБУ прийнято Постанову №73/БТ "Про запровадження особливого режиму контролю діяльності за ПАТ "Український професійний банк" та призначення куратора".
30.04.2015 Правлінням НБУ прийнято Постанову №293/БТ, якою ПАТ "УПБ" віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку.
28.05.2015 Правлінням НБУ прийнято Постанову № 348, якою ПАТ "УПБ" віднесено до категорії неплатоспроможних.
20.07.2015 іпотека ПАТ "УПБ" щодо нежилого будинку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 05.02.2010 №106, була припинена на підставі листа нового іпотекодержателя - ПАТ "Авант-Банк", до якого права іпотекодержателя перейшли на підставі договору про заставу майнових прав №219 від 26.05.2015, укладеного між ПАТ "Авант-Банк" та ПАТ "УПБ".
30.07.2015 право власності на предмет іпотеки в частці 9/70 перереєстровано з іпотекодавця на релігійну організацію "Український католицький університет греко-католицької церкви" на підставі укладеного Договору купівлі-продажу.
27.06.2018 право власності на Предмет іпотеки в частці 61/70 перереєстровано з ТОВ "Кристалл-Інвест" на позивача. При цьому відповідач 1 зауважує, що ТОВ "Кристалл-Інвест" передало право власності на 61/70 частини нежилого будинку на користь позивача у якості внеску до статутного капіталу та виступило його засновником.
27.04.2020 між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та ПАТ "УПБ" укладений Договір №81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, відповідно до умов якого від ПАТ "УПБ" до ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" перейшли майнові права за низкою кредитних договорів, у тому числі за кредитним договором та іпотечним договором № 106, предметом іпотеки за яким був нежилий будинок.
За доводами відповідача  1, після набуття прав за вищевказаним договором ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" стало відомо, що 26.05.2015 між ПАТ "УПБ" та ПАТ "Авант-Банк" був укладений Договір застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Могильницькою О.А., реєстровий №219 (далі - Договір застави майнових прав №219), яким забезпечується належне виконання ПАТ "УПБ" вимог ПАТ "Авант-Банк", що випливають з міжбанківського кредитного договору від 24.04.2015 № MM72121LG, укладеного між ПАТ "УПБ" (позичальник) та ПАТ "Авант-Банк" (кредитор) та міжбанківського кредитного договору від 29.04.2015 № MM72201LG, укладеного між ПАТ "УПБ" (позичальник) та ПАТ "Авант-Банк" (кредитор).
Відповідач 1 вказує, що вартість кредитних ресурсів за вказаними міжбанківськими кредитними договорами на 100% (тобто у 2 рази) перевищує середньозважену вартість кредитних ресурсів на міжбанківському ринку на момент їх укладення. Тому, за доводами відповідача 1, це свідчить про ознаки нікчемності правочину, передбачені п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Крім того, відповідач 1 вказував, що укладений для забезпечення виконання зобов`язань за міжбанківськими кредитними договорами договір застави майнових прав є нікчемним з підстав, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Враховуючи, що ПАТ "УПБ" визнаний неплатоспроможним 28.05.2015,    за доводами відповідача  1, вищевказані правочини є нікчемними в силу приписів ч.3, 7 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". При цьому стверджує, що ПАТ "УПБ" набув майно (кредит) за завищеними цінами, а умови договору застави майнових прав спрямовані на надання переваг окремому кредитору - в даному випадку ПАТ "Авант-Банк".
Оскільки державна реєстрація припинення іпотеки була проведена 20.07.2015 на підставі листа ПАТ "Авант-Банк", який набув прав кредитора (Іпотекодержателя) замість ПАТ "УПБ" на підставі нікчемних правочинів, що не породжують жодних правових наслідків - припинення іпотеки не відбулось.
Щодо посилання позивача, в якості підтвердження незаконності реєстраційних дій, на наказ Міністерства юстиції України № 3745/5 від 27.10.2020 року, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідач 1 вказував, що вказаний наказ не підтверджує незаконність реєстраційних дій і під час розгляду скарги досліджувалися питання нікчемності підстав набуття права власності ТОВ "Грос компані" на нерухоме майно, тобто, Колегія виходила з того, що ТОВ "Грос компані" було законним власником, а прийняті приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А. рішення порушили право власності ТОВ "Грос компані". 
Також відповідач 1 посилався на те, що наданий державному реєстратору для внесення запису про іпотеку та державну реєстрацію права власності пакет документів повністю відповідав вимогам законодавства, а звернення стягнення на предмет іпотеки не обумовлюється волевиявленням володільця предмета іпотеки, тому набувши право власності на предмет іпотеки від свого засновника - ТОВ "Кристалл-Інвест", який є іпотекодавцем за іпотечним договором №106 від 05.02.2010, до позивача перейшли й усі обов`язки іпотекодавця. Тому відсутність волі позивача на відчуження нежилого будинку жодним чином не впливає на законність звернення стягнення.
Третя особа 2 у письмових поясненнях дотримувалась позицій, аналогічних тим, що були наведені відповідачем 1 у відзиві на позовну заяву, а також додатково послалась складений на замовлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Звіт Аудиторської фірми ТОВ "Інтер Аудит" від 26.08.2016 про фактичні результати аудиторської перевірки окремих операцій ПАТ "Український професійний банк", згідно якого під час відповідного аналізу було досліджено обставини виведення коштів з визнаного в подальшому неплатоспроможним ПАТ "УПБ", у тому числі і операції, за якими нібито відбулось погашення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання за яким були забезпеченні переданим в іпотеку нежилим будинком . Відповідач  1 та треті особи вказували, що аудиторським висновком підтверджується факт того, що погашення належним чином кредитної заборгованості не відбулось.
Відмовляючи у задоволенні позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що укладені між ПАТ "Авант-Банк" та ПАТ "УПБ"  договори міжбанківського кредиту №ММ72121LG від 24.04.2015 та №ММ72201LG від 29.04.2015 є нікчемними в силу п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тому укладений між ними договір застави майнових прав №219 від 26.05.2015 не породжував для вказаних сторін відповідних прав та/або обов`язків, в тому числі не міг призвести до набуття ПАТ "Авант-Банк" права звернути стягнення на предмети забезпечення та набуття прав кредитора; також він є нікчемним в силу п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
У зв`язку з виконанням нікчемних правочинів - договорів міжбанківського кредиту та договору застави майнових прав, яким забезпечувалося виконання цих міжбанківських кредитних договорів, ТОВ "Кристалл-Інвест" без достатніх правових підстав припинило іпотеку нерухомого майна, згідно листа іпотекодежателя ПАТ "Авант-Банк" №898 від 07.07.2015, та передало до статутного капіталу позивача у якості внеску до статутного капіталу.
Правочині, вчинені іпотекодавцем щодо відчуження переданого в іпотеку нерухомого майна без згоди іпотекодержателя є нікчемними, оскільки їх недійсність прямо встановлена у Законі, зокрема у ст. 12 Закону України "Про іпотеку", тому наступні правочини ТОВ "Кристалл-Інвест" з відчуження нерухомого майна, переданого в іпотеку в тому числі,  правочин з передачі 61/70 частини нежилого будинку до статутного капіталу ТОВ "Грос компані" за відсутності згоди іпотекодержателя - ПАТ "УПБ" так само є нікчемними.
Також суд першої інстанції відхилив доводи позивача щодо погашення     заборгованості за кредитним договором №68, зобов`язання за яким забезпечувались переданим в іпотеку ТОВ "Кристал-Інвест" будинком, з посиланням на те, що вказані доводи спростовуються змістом аудиторського висновку щодо операцій в ПАТ "УПБ", згідно якого заборгованість ТОВ "КБК "Альянс" була погашена за рахунок депозиту ОСОБА_1 , а отримання коштів за депозитами достроково здійснювалися за нікчемними правочинами.
З посиланням на вказані мотиви суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено факт незаконності вибуття майна з володіння позивача, як і не доведено законність набуття такого майна у власність позивачем.
Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово приходила до висновку, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Обґрунтування та доведення порушення своїх прав/законних інтересів здійснюється особою, яка звертається до суду та вказує про їх порушення, саме в контексті предмета та підстав позову.
При цьому, вирішуючи господарський спір, суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме, з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
Статтями 316, 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Предметом позову у даній справі є вимоги позивача, як власника 61/70 частини нежилого будинку, про його витребування від відповідачів та визнання права власності на ці частини будинку, з підстав, що вказаний будинок незаконно вибув із його власності, а відповідачі оспорюють його право власності. 
Підставою невизнання права власності позивача стало те, що спірна будівля була в іпотеці у ПАТ "УПБ", а припинення іпотеки та внесення запису про припинення іпотеки відбулось на підставі нікчемних правочинів, а саме: договору застави майнових прав  №219, міжбанківських кредитних договорів від 24.04.2015 №MM72121LG та від 29.04.2015 № MM72201LG, які були укладені між ПАТ "УПБ" та ПАТ "Авант-Банк", внаслідок чого наступні правочини з відчуження нежилого будинку, у тому числі до статутного капіталу позивача, за відсутності згоди іпотекодержателя - ПАТ "УПБ" так само є нікчемними.
Частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).
З матеріалів справи вбачається, що господарським судом розглядалась справа №910/8680/20 за позовом ПАТ "Банкомзв`язок" до ПАТ "Український професійний банк", ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 30.03.2020, з реалізації лоту №GL16N717120; визнання недійсними протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020, за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 30.03.2020 з реалізації лоту №GL16N717120 та  визнання недійсними з моменту укладення договору №81 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідченого Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 618, та договору № 81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідченого Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 619, укладеного між ПАТ "Український професійний банк" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) № GL16N717120, оформленими протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020.
У межах вказаної справи також звернулися треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - ТОВ "Євроцивілбуд 1", ТОВ "Кристалл-Інвест", ТОВ "Кільченський Беріг", ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс", ТОВ "Таундевелопменткомпані" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інбудком 2001".
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі №910/8680/20 (тобто до прийняття оскаржуваного рішення від 31.05.2021), яке залишено в силі постановою Верховного Суду 13.10.2021, позовні вимоги ПАТ "Банкомзв`язок" та третіх осіб, які  заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, задоволено частково.
Визнано недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 30.03.2020, з реалізації лоту № GL16N717120 та протокол електронного аукціону № UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020, за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 30.03.2020 з реалізації лоту №GL16N717120, та визнано недійсними з моменту укладення договір №81 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідчений Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №618, укладений між ПАТ "Український професійний банк" і ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", та договір №81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідчений Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 619, укладений між ПАТ "Український професійний банк" і ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", в частині, що стосується, зокрема, Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №68 від 10.10.2008 укладеного між ПАТ "Український професійний банк" та ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс", Іпотечного договору від 05.02.2010, укладеного між ПАТ "Український професійний банк" та ТОВ "Кристалл - Інвест", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстрованого в реєстрі за №106.
Отже, вказаним судовим рішенням були визнані недійсними договір №81 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки та договір №81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, які були укладені між ПАТ "УПБ" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста",  на підставі яких останній поновив запис про  обтяження нежилого будинку, належного позивачу, за іпотекодержателем - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", а також зареєстрував право власності на об`єкт нерухомого майна за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.
При розгляді вказаної справи Верховним Судом була надана оцінка доводам щодо нікчемності договорів міжбанківського кредиту №ММ72121LG від 24.04.2015 та №ММ72201LG від 29.04.2015, а також договору застави майнових прав №219 від 26.05.2015, та встановлені наступні обставини і зроблені наступні висновки щодо застосування норм права:
-10.10.2008 між ПАТ "УПБ" (позикодавець) та ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" (позичальник) було укладено договір про відкриття траншевої кредитної лінії №68 від 10.10.2008 з додатковими договорами до нього, за яким позикодавець надав кредит, а ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" зобов`язалось його повернути у строк до 08.09.2015;
- 05.02.2010 з метою забезпечення виконання боргових зобов`язань ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" за вказаним кредитним договором, між ПАТ "УПБ" (іпотекодержатель) та ТОВ "Кристалл - Інвест" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В. та зареєстрований в реєстрі за №106;
- 28.05.2015 між ОСОБА_1 (поручитель) та ПАТ "УПБ" (позикодавець) та ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" (позичальником) було укладено договір поруки № 68-6;
- 28.05.2015 між ДП "Мілкіленд-Україна" (поручитель) та ПАТ "Український професійний банк" (позикодавець) та ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" (позичальник) було укладено договір поруки №68-5, за яким ДП "Мілкіленд-Україна" також виступає поручителем за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №68;
- ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс", ДП "Мілкіленд-Україна" та ОСОБА_1 було здійснено дострокове погашення кредиту та частково виконано зобов`язання за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №68, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями про сплату кредиту та процентів за кредитними договорами, у зв`язку із чим ПАТ "УПБ" було відповідну довідку №11/5-02/520 про залишок заборгованості за вказаним кредитним договором, в якій зазначено, що вона видана ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" про те, що станом на 28.05.2015 існує наступна поточна заборгованість перед ПАТ "Український професійний банк" - 1057306,44 грн. Прострочена заборгованість по кредиту та нарахованим процентам відсутня;
- 03.06.2015 ПАТ "Авант Банк" було повідомлено ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" про укладення між ПАТ "Український професійний банк" (первинний кредитор) та ПАТ "Авант Банк" (новий кредитор) договору застави майнових прав, посвідченого КМНО Могильницькою О.А. від 26.05.2015 за реєстровим №219 про передачу в заставу заборгованості ТОВ Київська будівельна компанія "Альянс" за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №68; 
- 03.07.2015 ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" було здійснено погашення кредиту та повністю виконано зобов`язання договором про відкриття траншевої кредитної лінії №68 перед новим кредитором - ПАТ "Авант Банк", що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 7, № 8 від 03.07.2015 на загальну суму 1 081 817,82 грн;
- зважаючи на таке погашення заборгованості за договором відкриття траншевої кредитної лінії №68, 17.07.2015 між ПАТ "Авант Банк" та ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" було укладено договір про розірвання договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 68 від 10.10.2008;
- Фонд самостійно не може застосовувати наслідки недійсності нікчемних правочинів. У разі виявлення нікчемних правочинів Фонд зобов`язаний вчинити дії щодо застосування наслідків недійсності - звернутися до суду з відповідним позовом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15);
- за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину;
- в матеріалах справи відсутні рішення суду щодо застосування наслідків нікчемних правочинів, тобто, не було спростовано презумпцію дійсності правочинів віднесених Фондом до нікчемних;
- права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор;
- за укладеним за результатами публічних торгів договором купівлі-продажу майнових прав ПАТ "Український професійний банк" відступило ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" права вимоги за кредитними договорами та забезпечувальних правочинів; 
- у той же час судом першої інстанції було встановлено обставину погашення заборгованості за кредитними договорами за результатом дослідження, зокрема (1) первинних платіжних документів про перерахування коштів в рахунок погашення кредитного боргу (платіжні доручення), (2) довідок ПАТ "УПБ" від 28.05.2015 та ПАТ "Авант-Банк" від 17.07.2015 про відсутність заборгованості за кредитними договорами, (3) договорів про розірвання кредитних договорів, (4) рішень судів у справах № 911/3880/15, № 911/3886/15 та № 910/21123/15;
- при цьому, перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок у одному банку не є правочинами в розумінні статей 202, 204, 626 Цивільного кодексу України та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а є банківськими операціями, оскільки здійснюючи операції із перерахування коштів, банк не вчиняє окремих правочинів, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку;
- до діяльності банку, визнаного проблемним, не застосовуються норми, які регулюють діяльність банку, щодо якого введено тимчасову адміністрацію. Правове регулювання та обсяг повноважень банку, який визнано проблемним, та банку, до якого введено тимчасову адміністрацію, є різними, і нормативними актами не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти;
- суд першої інстанції, встановивши відсутність спору щодо застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та з урахуванням презумпції правомірності договору, дійшов висновку, що у Фонду були відсутні правові підстави для включення до складу активів та ліквідаційної маси ПАТ "УПБ" для подальшого продажу на торгах не існуючого активу за погашеними кредитними договорами та майнових прав за припиненими іпотечними договорами та договорами поруки; 
- оскільки на момент укладення оспорюваних правочинів зобов`язання за кредитними договорами були припинені шляхом їх повного виконання, то ПАТ "Український професійний банк", як первісний кредитор, відступив (продав) права вимоги (майнові права), які йому станом на дату укладення оскаржуваних правочинів не належали, що суперечить статті 514 Цивільного кодексу України та є підставою для визнання недійсними оспорюваних договорів в частині, що стосується саме спірних кредитних, іпотечних договорів та договорів поруки;
- іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку", пункт 1 частини першої статті 593 Цивільного кодексу України);
- законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання;
- отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника і судових вимог кредитора та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється;
- добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №610/1030/18);
- за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто, не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 та від 15.06.2021 у справі № 922/1416/17;
Отже, зазначеним судовим рішення встановлено факт повного виконання позичальником - ТОВ "Київська будівельна компанія "Альянс" своїх зобов`язань за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 68  та повної сплати заборгованості 03.07.2015 на користь належного кредитора (ПАТ "Авант Банк"), відповідно, у зв`язку із припиненням основного зобов`язання є припиненою іпотека  по іпотечному договору, посвідченому приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В. 05.02.2010 та зареєстрованому в реєстрі за №106 щодо спірного нерухомого майна. 
Також вказаним судовим рішенням встановлено відсутність ознак нікчемності договорів міжбанківського кредиту №ММ72121LG від 24.04.2015 та №ММ72201LG від 29.04.2015, а також договору застави майнових прав №219 від 26.05.2015.
Згідно правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, відступлення припиненого права вимоги (тобто, майнового права вимоги, якого не існує на момент укладення відповідного договору у будь-якого суб`єкта) також не створює жодних правових наслідків для особи - власника майна, яке було обтяжено іпотекою.
Таким чином, у зв`язку із припиненням іпотеки ТОВ "Кристал-Інвест", як власник майна, мав право передати 61/70 частин нежилого будинку - адміністративний (літера В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10,  в якості вкладу до статутного капіталу ТОВ "Грос Компані", що і було ним зроблено за актом приймання-передачі майна від 25.06.2018.
Враховуючи встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт того, що він є належним власником спірного нерухомого майна.
У той же час, за результатами проведених електронних торгів, які були скасовані в частині спірного майна рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі №910/8680/20, був укладений договір №81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідчений Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 619, укладений між ПАТ "Український професійний банк" і ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".
На підставі вказаного договору ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" поновило запис про наявність іпотеки та визнало за собою право власності на об`єкт нерухомого майна в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №106 від 05.02.2010, а в подальшому, внаслідок вчинення ряду правочинів, спірне майно було передано у власність ТОВ "Ріал Істейт М", передано в оренду ТОВ "Васильківський Таунхаус" та далі передано у власність ТОВ  "КУ "Інвестиційна".
У той же час, рішенням у справі №910/8680/20 було визнано недійсним договір №81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, укладений між ПАТ "Український професійний банк" і ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", в частині, що стосується, зокрема, Іпотечного договору від 05.02.2010.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Отже, спірне майно вибуло із володіння та користування позивача поза його волевиявлення на підставі правочину, який визнаний недійсним в судовому порядку.
Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно ч. 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Власник майна, з дотриманням вимог статті 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна.
Близькі за змістом висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14.11.2018 р. у справі №183/1617/16, від 22.01.2020 р. у справі №910/1809/18, від 11.02.2020 р. у справі №922/614/19, 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 також наголосила на тому, що оспорювання ланцюга договорів купівлі-продажу майнових прав (або інших правочинів) не є ефективним способом захисту.
Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6  ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають ураховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача не з його волі, а відповідачі не визнають його право власності.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства, правові позиції Верховного Суду, та оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у  повному обсязі шляхом визнання за позивачем права власності на 61/70 частини спірного нежилого будинку та витребування їх з незаконного володіння відповідачів.
За вказаних обставин Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 31 травня 2021 року прийняте із  невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень ч.1 ст.277 ГПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову, отже, апеляційна скарга задовольняється повністю. 
Відповідно до положень п. 12 ч.2 ст. 2, ст. 129 ГПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати останнього по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" задовольнити.
2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від  31 травня 2021 року.
3. Позов задовольнити повністю.
4. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.30/10, оф.1-А, ідентифікаційний код 40340380) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" (08636, Київська область, Васильківський район, с. Велика Бугаївка, вул.Т.Шевченка, буд.6, ідентифікаційний код 34851246) - 61/70 (шістдесят одну сімдесятих) частини нежилого будинку - адміністративного (літера В, Г) за адресою: місто  Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10 (десять), загальною площею 1468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 691997680382 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" (01010, м.Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, ідентифікаційний код 422634875).
5. Визнати за Товариством  з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" (01010, м.Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, ідентифікаційний код 422634875) право власності на 61/70 (шістдесят одну сімдесятих) частини нежилого будинку - адміністративного (літера В, Г) за адресою: місто  Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10 (десять), загальною площею 1468,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 691997680382.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.30/10, оф.1-А, ідентифікаційний код 40340380) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" (01010, м.Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, ідентифікаційний код 422634875) - 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 112  500 (сто дванадцять тисяч п`ятсот) грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус" (08636, Київська область, Васильківський район, с. Велика Бугаївка, вул.Т.Шевченка, буд.6, ідентифікаційний код 34851246)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" (01010, м.Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10, ідентифікаційний код 422634875) - 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 112  500 (сто дванадцять тисяч п`ятсот) грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
8. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
9. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
10. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 22.12.2022.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                Г.А. Кравчук