Справа № 161/2733/22  Провадження №33/802/463/22 	Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Пащука В.С., розглянувши апеляційну  ОСОБА_1  на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2022 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 11 лютого 2022 року о 17:30 год., в м. Луцьку по вул. Львівській, керував автомобілем ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 всупереч вимогам п.2.5 ПДР, відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що суд поклав в основу судового рішення недопустимі та неналежні докази. Вказує, що при оформленні адміністративних матеріалів та протоколу про адміністративного правопорушення, йому не було роз`яснено пава та обов`язки, передбачені ст.286 КУпАП та ст.63 Конституції України. Крім того, його було введено в оману, оскільки поліцейський не заявляв вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а запитав чи не бажає він пройти якийсь огляд. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1  та його захисника Пащука В.С., які подану апеляційну скаргу підтримували та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Приписами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075548 від 11 лютого 2022 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому викладені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 – різкий запах алкоголю з рота, нечітка мова (а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.2), рапортом працівника поліції від 11 лютого 2022 року (а.с.3), відеозаписом з бодікамер працівника поліції (а.с.6), а також іншими матеріалами справи.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.
Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, є безпідставними і не заслуговують на увагу, так як суперечать матеріалам справи.
Так, з протоколу серії ААБ № 075548 від 11 лютого 2022 року, складеного щодо ОСОБА_1 , убачається, що у відповідній графі наявний підпис самого ОСОБА_1 , якому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.1).
Крім того, у вказаному протоколі в графі «пояснення» ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з протоколом згідний, про що поставив підпис (а.с.1).
Про повне визнання своєї вини у вчиненні правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , беззаперечно свідчить і його власноручні пояснення від 11.02.2022, в яких останній вказав, що керував транспортним засобом і був зупинений поліцейським. Перед керуванням вживав пиво. Їхати в медичний заклад для огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовляється, як і проходити тест на місці (а.с.2).
Отже, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що власноручно вказав і протоколі щодо нього (а.с.1) і у своїх власноручних поясненнях (а.с.2). 
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відповідним чином запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, враховуючи таке.
Приписами ч.1 ст.266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
А оскільки у поліцейського були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, так як в останнього були виявлені ознаки такого сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, нечітка мова), тому водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
У своїх поясненнях, ОСОБА_1 вказав, що відмовляється їхати у медичний заклад для проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Проходити тест на «драгері» також відмовляється (а.с.2). 
З відеозапису з бодікамери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 назвав своєї анкетні дані та повідомив, що керував транспортним засобом, вживав пиво і проходити огляд як у медичному закладі, так і на місці відмовляється (а.с.6).
Отже, з пояснень ОСОБА_1 та відеозапису чітко убачається, що правопорушник відмовився походити огляд саме на визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому вказані доводи апеляційної скарги повністю се печать матеріалам справи. 
Про застосування нагрудних бодікамер вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.
Наданий відеозапис відображає подію адміністративного правопорушення та містить відомості, що підтверджують вчинене  ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Не заслуговують на увагу і твердження  ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони повністю спростовуються такими доказами: протоколом від 11.02.2022, власноручними поясненнями ОСОБА_1 від 11.02.2022 та відеозаписом з бодікамери працівника поліції (а.с.1, 2, 6).
Зазначеними доказами стверджується, що особисто сам ОСОБА_1 вказав і у протоколі, і в своїх поясненнях, і на відеозаписі, що саме він керував транспортним засобом, а тому апеляційний суд визнає такі доводи апелянта голослівними. 
Також є безпідставними доводи ОСОБА_1 про тиск зі сторони працівників поліції при складанні адміністративних матеріалів.
Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.02.2022 «Сьогодні 11.02.2022 о 17.00 годині я керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.н. НОМЕР_1 в місті Луцьку по вул. Львівській і був зупинений працівниками поліції, перед тим вживав алкогольні напої (пиво). Їхати в медичний заклад для проходження медогляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовляюсь. Проходити тест на алкотестер драгер також відмовляюсь. Пояснення написано власноручно без будь-якого морального та фізичного тиску». Вказані пояснення ОСОБА_1 скріпив своїм підписом (а.с.2).
Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які документальні підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався із відповідними скаргами на дії поліцейських. 
Що ж стосується посилань апелянта на порушення його права на захист судом першої інстанції, через ненадання йому можливості скористатись правовою допомогою, то вони не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, так як повністю спростовуються матеріалами справи. 
Нормами ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.
З матеріалів справи, в тому числі із оскаржуваної постанови судді убачається, що при розгляді даної справи брали участь професійні учасники судового процесу – захисники Пащук В.С. та Слабенко С.І. (а.с.11-13, 16-17, 44).
Тому наведені твердження ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що суперечать матеріалам справи. 
Надані відеозаписи, а також письмові пояснення ОСОБА_1 , відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність визнання доказів у даній справі належними та допустимими також є голослівними та нічим не обґрунтованими, а тому також відхиляються апеляційним судом. 
Так, приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
З матеріалів справи убачається, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП.
Пояснення ОСОБА_1 та відеозапис з бодікамери поліцейського є доказами в розумінні вимог ст.251 КУпАП.
А оскільки зазначеними доказами в їх сукупності повністю відтворено обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке ставиться йому у провину, та вони отримані з дотриманням положень КУпАП, тому вказані докази є належними та допустимими і підстави для неприйняття їх при вирішення питання винності чи невинності ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, на переконання апеляційного суду відсутні. 
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисниками під час розгляду справи в апеляційній інстанції.
На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2022 року щодо нього – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов