Номер провадження: 22-ц/813/217/22 
Справа № 523/15411/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                 Сегеди С.М.,
суддів:                 Комлевої О.С.,
Цюри Т.В.,
               за участю:
               секретаря                 Хухрова С.В.,
               представника позивача – адвоката Серебрій Г.Г., 

розглянувши у режимі відеоконференції, за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ», апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Північ Транс» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року про призначення судово-медичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Північтранс» про збільшення розміру виплат за мировою угодою,
встановив:
       
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ПАТ «Північтранс» про збільшення розміру виплат за мировою угодою.
Крім того, 02.02.2021 року представник позивача звернулася до суду із клопотанням про призначення судово-медичної експертизи в рамках розгляду зазначеної цивільної справи. 
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що оскільки предметом спору є збільшення платежів за мировою угодою по відшкодуванню втраченого заробітку, який значно зменшився у зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивачки. Представник позивача також посилалась на те, що при визначенні розмірів платежів з відшкодування втраченого заробітку, важливим є встановлення не тільки групи інвалідності, а і відсотків втрати працездатності, як загальної, так і професійної, що визначається судово-медичною експертизою. 
У зв`язку з цим, та для повного, об`єктивного з`ясування обставин справи та дослідження всіх доказів, позивач просила призначити по даній справі судово-медичну експертизу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року у справі призначена судово-медична експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання:
1. Чи погіршився стан здоров`я та рівень працездатності позивача - ОСОБА_1 в порівнянні із періодом проведення останньої судово-медичної експертизи №301, яка проведена в період з 03.02.2005 р. по 24.02.2005 р., що була призначена ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2005 року по справі №2-2/08?
2. Чи знаходиться у причинному зв`язку погіршення стану здоров`я та рівня працездатності позивача - ОСОБА_1 із ускладненням хронічних захворювань отриманих внаслідок ДТП, яке сталося 10.01.1993 року - посттравматичного церебрального арахнаідиту, посттравматичної дисцикуляторної енцефалопатії II ступеню, що були предметом судово-медичної експертизи №301, яка проводилась в період 03.02.2005 - 24.02.2005 років на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2005 року по справі №2-2/08?
3. Яким є ступень (у відсотках) втрати професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності ОСОБА_1 ?
Провадження по справі зупинено до закінчення експертного дослідження та отримання судом експертного висновку.
В апеляційній скарзі ТОВ «Північ Транс» ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.1, а.с.174-178).
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення (т.1, а.с.224-227).

Вирішуючи питання про слухання справи в режимі відеоконференції, за участю представника позивача – адвоката Серебрій Г.Г., колегія суддів виходить із того, що за заявою представника позивачки (т.2, а.с.1-2) ухвалою колегії суддів від 16.09.2022 року розгляд справи був призначений в режимі відеоконференції (т.2, а.с.5), про що учасники справи були належним чином повідомлені (т.1, а.с.8, 10, 11, 11-звор.). 
Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Неявка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні. 
Враховуючи викладене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді Одеського апеляційного суду більше року (т.1, а.с. 213-214), колегія суддів вирішила слухати дану справу в режимі відеоконференції, на підставі наявних у справі доказів і за участю представника   позивача – адвоката Серебрій Г.Г., та у відсутність інших учасників справи, які належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи (т.2, а.с. 248-248-в).  
При цьому, 28.09.2022 року від представника ТОВ «Північ Транс» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи яке вмотивоване не допуском представника ТОВ «Північ Транс» до зали судового засідання на підставі розпорядження Одеського апеляційного суду №1 від 02.03.2022 року (т.2, а.с. 15-16), яке задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Одеський апеляційний суд працює в режимі воєнного стану, розглядає справи за розкладом та обробляє поштову кореспонденцію кожного дня.

Крім того, розпорядженням голови Одеського апеляційного суду №1 від 02.03.2022 в Одеському апеляційному суді запроваджено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, відповідно до якого робота суду апеляційної інстанції здійснюється шляхом здійснення розгляду термінових справ, зокрема, пов`язаних із питаннями обороноздатності держави, забезпеченням режиму воєнного стану, мобілізації, розглядом клопотань щодо негласних слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів та інших питань, які потребують термінового вирішення, а також тимчасово (на час воєнного стану) обмежено допуск в приміщення суду осіб, які не є учасниками судових засідань.
Разом із тим, зазначеним розпорядженням, з огляду на обмеження подання учасниками провадження заяв про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або небезпеку для життя, розгляд в тому числі справ про адміністративні правопорушення дозволено продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду або в режимі відеоконференції.
Дане розпорядження розміщено на сайті Судової влади Одеського апеляційного суду.
Водночас, вищезгаданим розпорядженням рекомендовано учасникам судового провадження утриматися від відвідування приміщення суду та подавати заяви про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Оскільки відповідач ТОВ «Північ Транс» було заздалегідь сповіщено про дату, місце і час проведення судового засідання (т.1, а.с. 248в), ніщо не перешкоджало його представнику прийняти участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, як того вимагає ст. 212 ЦПК України.
Крім того, як вже зазначалось раніше, представник ОСОБА_1 – адвокат Серебрій Г.Г. 12.09.2022 року подала клопотання про призначення відеоконференції, копію вищевказаного клопотання було надіслано іншим учасникам справи, про що у матеріалах справи є підтвердження (т.2, а.с.4).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.09.2022 року вищевказане клопотання було задоволено, призначено розгляд справи в режимі відеоконференції, про що відповідач - ТОВ «Північ Транс» також було повідомлено (т.2, а.с. 10-зворот).
Крім того, представник ТОВ «Північ Транс» - Волошина В.О. була ознайомлена з матеріалами справи 23.09.2022 року на підставі її клопотання від 19.09.2022 року (т.2, а.с. 6-7, 9).
Таким чином, представник ТОВ «Північ Транс» міг скористатись правом на проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Тобто, посилання представника ТОВ «Північ Транс» на те, що він не може взяти участь у судовому засіданні через введення на території України воєнного стану та його не допуском до зали судового засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи.
Таким чином, приймаючи до уваги розумний строк розгляду апеляційної скарги, відсутність клопотання іншої сторони про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, апеляційний суд вважає, що введення в країні воєнного стану без конкретизації причин неможливості розгляду справи, не є безумовною перешкодою для відкладення судового засідання, а тому вважає за можливе здійснити розгляд справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, врахувавши характер спірних правовідносин, правильно виходив із того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні знання у сфері іншій (медицина), ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.. 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Згідно з ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
У пункті 2 постанови Пленуму «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 року (з відповідними змінами та доповненнями), Верховний Суд вказав судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України).
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із самих запитань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що діюче цивільне процесуальне законодавство передбачає, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Згідно з ч.4, 5 ст.103 ЦПК України запитання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду запитання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни запитань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, запитання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України)
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ), у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд першої інстанції при винесенні ухвали про призначення судово-медичної експертизи не прийняв до уваги той факт, що призначення експертизи у справі, яка розглядається за правилам спрощеного позовного провадження у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України є недопустимим та незаконним, апеляційний суд зазначає наступне.
Так у відповідності до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Разом з тим, Пленум Верховного суду України у п.5 постанови «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року за №8 роз`яснив, що призначення експертизи в цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що заява про призначення експертизи була подана за порушенням, а саме після другого засідання.
В даному випадку матеріали справи містять протокол судового засідання від 02.12.2020, в якому відображено клопотання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 щодо призначення експертизи, однак у судовому засіданні було оголошено перерву, і розгляд клопотання було відкладено на 18.02.2021 року (т.1, а.с. 89-90). 

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвала прийнята у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
                                 постановив:        

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Північ Транс» залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року про призначення судово-медичної експертизи залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

О.С. Комлева

Т.В. Цюра