УХВАЛА

02 листопада 2022 року 
м. Київ

справа № 215/5633/20
адміністративне провадження № К/990/28735/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі №215/5633/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною,-

УСТАНОВИВ:
9 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, яка виявилася у неналежному застосуванні управлінської функції у порушенні правового режиму, форми розгляду його заяви від 9 вересня 2020 року вх. С-457 і не підкоренню статтям 1, 3, 21, 46, 68, 92 Конституції України, статті 1 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, яка виявилася у  невинесенні за результатами розгляду звернення від 9 вересня 2020 року вх. С-457 рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції відповідно пунктів 18, 19 частини першої статті 4 КАС України і статтей 3, 19, 22 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради,  яка виявилася у невжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, а також у порушенні ним правового порядку в Україні з приводу розгляду його заяви від 9 вересня 2020 року вх. С-457 до правової позиції статей 3, 19, 22, 46, 92 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради,  яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування, у невжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 9 вересня 2020 року вх. С -457 та зазначити закон вимоги якого порушено ним згідно статті 249 КАС України».
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 січня 2021 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради (50083, м. Кривий Ріг, вул. Короленко, 1а, код ЄДРПОУ: 04052554) про визнання бездіяльності протиправною  відмовлено повністю.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 січня 2021 року в адміністративній справі №215/5633/20 залишено без руху та надано десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом подання до Третього апеляційного адміністративного суду документа про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 січня 2021 року в адміністративній справі №215/5633/20 повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), надіславши її 15 жовтня 2022 року за допомогою засобів поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі №215/5633/20.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Зокрема, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Згідно із абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що в порушення вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у ній не зазначено в чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, відсутня вказівка на відповідний абзац частини четвертої статті 328 КАС України.

Варто зазначити, що відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, які саме норми права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідних норм права та як, на думку скаржника, відповідні норми повинні застосовуватися.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі №215/5633/20.
Оскільки Суд встановив, що касаційну скаргу належить повернути у зв`язку з тим, що скаржник не виклав передбачених КАС України підстав для касаційного оскарження, то клопотання про поновлення строку на таке оскарження та звільнення від сплати судового збору Суд не вирішує.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі №215/5633/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду