ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2022 року                                                                                  Справа № 903/89/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Тимошенко О.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022, ухвалених суддею Войціховським В.А., у м.Луцьк,  у справі № 903/89/22 
за позовом Державного комунального підприємства "Луцьктепло"  
до відповідача  Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни 
про стягнення 105044,72 грн.
ВСТАНОВИВ:
1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.
1.1. Предметом апеляційного розгляду є рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у справі №903/89/22 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/22.
1.2. Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у справі №903/89/22 відмовлено у задоволенні позову Державного комунального підприємства "Луцьктепло" до Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни про стягнення 105 044,72 грн.
1.3. Додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/22 стягнуто з Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на користь Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
2. Короткий зміст рішень суду першої інстанції.
2.1. Рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у справі №903/89/22.
2.1.1. Згідно позиції позивача - ДКП "Луцьктепло"  постачання теплової енергії надавалося підприємцю Смолич Г.А. на бездоговірній основі у період жовтня-грудня місяців 2016 року, січня-березня, жовтня-грудня місяців 2017 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2018 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2019 року, січня-травня, жовтня-грудня місяців 2020 року, а також у період з січня по квітень місяць 2021 року включно. 
2.1.2. Об`єкт опалення – нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м., яке розташоване на першому поверсі багатоквартирного будинку у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59.
2.1.3. Аналіз долучених до матеріалів справи, сформованих ДКП "Луцьктепло" в односторонньому порядку без подальшого направлення на адресу відповідача помісячних рахунків за теплову енергію, свідчить, що у період жовтня-грудня місяців 2016 року, січня-березня, жовтня-грудня місяців 2017 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2018 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2019 року, січня-травня місяців 2020 року загальна обрахована позивачем вартість послуг з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59, склала без врахування ПДВ 75 369,47 грн. Із врахуванням 20% ПДВ відповідна загальна вартість наданих у визначений період послуг склала 90 443,37 грн.
2.1.4. Зазначені рахунки містять в собі нарахування позивача по оплаті теплової енергії за двома об`єктами (м. Луцьк, вул. Гордіюк, 2, та м. Луцьк, вул. Рівненська, 87), містять посилання на період нарахування, виражену в гігакалоріях кількість теплової енергії, ціну за одиницю виміру, загальну нараховану суму по кожному об`єкту окремо, розмір 20% ПДВ та загальну суму нарахування. Окрім цього рахунки містять посилання на договір №6-22 в якості підстав надання послуги.
2.1.5. Судом першої інстанції встановлено, що позивачем визначається вартість послуг з теплопостачання в квітні 2020 року на суму 84,47грн. (рахунок №415 від 15.04.2020), в той час, коли відповідно до зазначеного рахунку послуги надавались на суму 965,98 грн. (без ПДВ) та відкориговані особисто позивачем на мінусову суму 1 010,45грн., внаслідок чого кінцеве сальдо складає також мінусову суму 84,47грн. та, на переконання суду, не може бути в подальшому пред`явлена до стягнення в якості заборгованості, оскільки як така фактично не існує, а також впливає своїм мінусовим значенням на весь інший борг.
2.1.6. Відповідно у період з жовтня 2020 року по квітень місяць 2021 року, згідно сформованих позивачем в односторонньому порядку без направлення Смолич Г.А. рахунків здійснювались нарахування для відповідача сум втрат теплової енергії в стояках/трубопроводах. Загальний розмір втрат теплової енергії в стояках/трубопроводах у визначений період склав без врахування податку на додану вартість 12 167,80грн. Із врахуванням 20% ПДВ загальний розмір втрат теплової енергії у визначений період склав 14 601,36 грн.
2.1.7. Вказані рахунки містять в собі нарахування позивача по оплаті теплової енергії за одним об`єктом підприємця Смолич Г.А. ( АДРЕСА_1 ), містять посилання на період нарахування, виражену в гігакалоріях кількість теплової енергії (розмір втрат), ціну за одиницю виміру, загальну нараховану суму по об`єкту, розмір 20% ПДВ та загальну суму нарахування. 
2.1.8. Окрім цього рахунки містять посилання на договір №6-22 від 09.12.2014 та особистий рахунок споживача (481) в якості підстав нарахування. 
2.1.9. Подані помісячні рахунки не є належними та допустимими доказами факту надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем, зокрема, з огляду на підготовку рахунків працівниками ДКП "Луцьктепло" в односторонньому порядку без направлення (вручення) підприємцю Смолич Г.А. Зазначені акти, на переконання суду, лише відображають позицію сторони стосовно періоду надання послуг, їх величини (розміру), вартості, об`єкту надання тощо.
2.1.10. Враховуючи норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно  п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.10 Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. При цьому, статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" також передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Аналіз вищенаведених положень  вказаних законів України свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
2.1.11. До укладення договорів про надання комунальних послуг за обраною рішенням співвласників багатоквартирного будинку моделлю, як це визначено статтями 6,14 Закону в редакції від 09.11.2017р. №2189-VІІІ, пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення визначається Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, звід 21.07.2005р. №630. (останні втратили чинність 02.02.2022)
2.1.12. За відсутності квартирного засобу обліку теплової енергії, нарахування комунальних послуг здійснюються на підставі п. 12 Правил №630 за показниками теплового лічильника, встановленого в житловому будинку, виходячи із затверджених органом місцевого самоврядування вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири.
2.1.13. Разом з тим, судом першої інстанції в зазначеній частині вимог враховано судові рішення у справі №903/540/13 та у справі №903/298/14. Встановлені у справах №903/298/14, №903/540/13 господарськими судами обставини свідчать про відсутність приладів опалення у приміщенні підприємця Смолич Г.А. по АДРЕСА_2 із підстав їх демонтажу, наявність у приміщенні транзитних стояків і трубопроводів централізованої системи опалення житлового будинку, обставини за котрих відшкодування втрат не є послугою з теплопостачання і потребує укладення між ДКП "Луцьктепло" і підприємцем Смолич Г.А. самостійного договору, наявність адресованої підприємцем Смолич Г.А. на адресу ДКП "Луцьктепло" 19.09.2009 пропозиції укласти відповідний договір щодо втрат теплової енергії у приміщенні за адресою вул. Гордіюк, 2, отримання цієї заяви ДКП "Луцьктепло" та відповідно обов`язок останнього укласти окремий договір зі споживачем на відшкодування втрат тепла трубопроводами на окреме приміщення по вул. Гордіюк, 2, відсутність відповідних дій позивача та не укладення між сторонами визначеної угоди.
2.1.14. На переконання суду, факти та обставини, встановлені рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій господарської юрисдикції за результатами розгляду справ №903/298/14 та №903/540/13, згідно статті 75 ГПК України, мають преюдиційне значення для даної справи, відтак, не підлягають доказуванню. Враховуючи предмети спорів у даній справі та у зазначених господарських справах, позивачем не надано будь-яких доказів в підтвердження під`єднання приміщення підприємця-відповідача до загальнобудинкової мережі опалення у період із встановлення факту відсутності тепловіддаючих поверхонь, демонтажу системи опалення, постановлення судами рішень у справах №№903/540/13, 903/298/14.
2.1.15. Щодо заявленої заборгованості 14 601,36 грн, судом зазначено, що ДКП "Луцьктепло" не надав жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на підставність здійснення нарахувань оплати за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять у приміщенні відповідача, не надано акту про відмову відповідача від підписання договору, з огляду на що ДКП "Луцьктепло", здійснюючи такі нарахування діяло неправомірно, не маючи на те жодних правових підстав. Заявлені позовні вимог є безпідставними, як щодо заборгованості 90 443,37 грн по оплаті нарахованої вартості теплової енергії, так і щодо заборгованості 14 601,36 грн по оплаті нарахованих втрат теплової енергії (всього на суму 105 044,72 грн).
2.2. Додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 місцевий господарський суд мотивував наступним.
2.2.1. Відповідач в порядку статті 129 ГПК України звернувся до суду з клопотанням про здійснення розподілу судових витрат, стягнення з ДКП "Луцьктепло" 20 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені підприємцем Смолич Г.А. у зв`язку з розглядом судом даної справи. В підтвердження понесених  відповідачем витрат, адвокатом надано посвідчені копії договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022, ордеру на надання правової допомоги від 01.04.2022 серія АС №1037225, а також оригінали акту виконаної роботи до договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022, квитанції №1 від 22.02.2022 на суму 20 000 грн.
2.2.2. Враховуючи вимоги ст. 74 ГПК України відповідачем було доведено понесення витрат в розмірі 20 000 грн. на надання підприємцю Смолич Г.А. адвокатом Андрусяком І.В. послуг з професійної правничої допомоги.
2.2.3. На підставі аналізу обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, врахувавши обставини справи, тривалість розгляду справи, мотиви прийняття судового рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доцільності та наявності підстав для стягнення з ДКП "Луцьктепло" на користь підприємця Смолич Г.А. витрат на надання правової допомоги в суді в загальному розмірі 20 000 грн. Заявлена сума є достатньою компенсацією витрат робочого часу, необхідного для участі адвоката Андрусяка І.В. в засіданнях суду, підготовки останнього до судового процесу, яка включає ознайомлення з матеріалами справи з подальшою підготовкою клопотань, консультування клієнта з приводу спору, узгодження правової позиції, вивчення судової практики, підготовку відзиву на позовну заяву, інших здійснених в межах цієї справи клопотань.
3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційних скарг.
3.1. Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду першої інстанції, Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" 15.06.2022 звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:
- рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у даній справі № 903/89/22 скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задоволити повністю. Стягнути з відповідача на користь позивача105 044,72 грн основного боргу за передану теплову енергію та 2 481, 00 грн судового збору.
- додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі № 903/89/22 скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні з  ДКП "Луцьктепло" 20 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
3.1.1. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права. Спірним об`єктом опалення є належне на праві приватної власності фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни вбудоване в житловий будинок нежитлове приміщення заг.пл.418,2 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі в 5-поверховому багатоквартирному будинку за адресою: м.Луцьк, вул.Гордіюк, 2/59. Підставою позовних вимог ДКП «Луцьктепло» визначено неналежне виконання зобов`язань фізичною особою-підприємцем Смолич Г.А. у спірний опалювальний період - жовтень 2016 року-квітень 2021 року в частині оплати за фактично передає теплову енергію у вищевказане нежитлове приміщення. У даних спірних правовідносинах підставою виникнення прав і обов`язків у розумінні ч.2 ст.11 ЦК України, ч.1 ст.144 ГК України є не договір, а факт виставлення рахунків на оплату теплової енергії. Позивачем передано відповідачу теплову енергію на загальну суму 105 044, 72 грн. (з ПДВ), що підтверджується долученими до позовної заяви рахунками за теплову енергію.
3.1.2. В підтвердження встановлених відповідних тарифів на теплову енергію у спірний опалювальний період - жовтень 2016 року-квітень 2021 року для споживача ФОП Смолич Г.А. господарським судом за клопотанням позивача приєднані до матеріалів справи витяги з постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ДКП «Луцьктепло», витяги з рішень Виконавчого комітету Луцької міської ради «Про встановлення скоригованих тарифів на послуги, що надаються ДКП «Луцьктепло».
3.1.3. Апелянт звертає увагу суду на постанову апеляційного господарського суду від 02.02.2016 у справі №903/540/13, у якій судом встановлено, що рахунки на оплату, виписані в односторонньому порядку працівниками позивача, не є належними та допустимими доказами факту надання послуг, не заслуговує на увагу, оскільки рахунок на оплату є документом ДКП «Луцьктепло», він є рахунком-фактурою. де визначені істотні умови для купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, а саме: об`єкт опалення, тариф на теплову енергію, нарахована сума оплати за передану теплову енергію. При цьому, скаржник посилається на частину 7, 4 статті 75 ЦК України, та зокрема, зазначає, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
3.1.4. Встановлені фактичні обставини справи у господарськими судами у справі 903/540/13 та у справі 903/928/14 не мають преюдиціального значення при вирішенні даного спору, оскільки договір №6-22 від 18.10.2005 і договір від 27.10.2011 про внесення змін до договору №6-22, не  стосуються предмету спору у даній справі №903/89/22.
3.1.5. Скаржник посилаючись на статті 5, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначає, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
3.1.6. Встановлені при розгляді справи Господарського суду Волинської області №903/298/14 обставини не є підставою звільнення від доказування при розгляді даної справи, а також не виключають обов`язок у ФОП Смолич Г.А. по сплаті заборгованості за передану теплову енергію згідно з поданим позовом до господарського суду.
3.1.7. Скаржник посилаючись на вимоги Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, чинного на момент розроблення в 2010 році робочого проекту, серед іншого зазначає, що по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) і в десятиденний термін подається заявником до комісії на затвердження (ч.1 п.1.2, ч.2 п.2.2, п.п.2.2.1 п.2.2, п.п.2.3.1 п.2.3, п.п.2.4-2.5 Порядку). Отже, в ФОП Смолич Г.А. є лише робочий проект по розрахунку кількості теплової енергії, яка витрачається транзитними стояками, що проходять через приміщення кафе «Луцьк» на вул.Гордіюк. 2 у м.Луцьк), виготовлений на замовлення ДКП «Луцьктепло» в 2010 році.
3.1.8. Таким чином, за відсутності складеного вищеназваною комісією акту про відокремлення (відключення) нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води як кінцевого етапу відокремлення (відключення) нежитлового приміщення від ЦО та ГВП ДКП «Луцьктепло» правомірно провадить нарахування за передану теплову енергію в нежитлове приміщення заг.пл.418,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м.Луцьк, вул.Гордіюк, 2/59. Відповідач у порушення ч.1 ст.74 ГПК України не подав суду першої інстанції відповідний акт, який подається комісії для затвердження і є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань, через його відсутність. Інших підстав чинним законодавством не визначено. 
3.1.9. Частиною 2 пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 №630, чинних на момент розроблення в 2010 році робочого проекту по розрахунку кількості теплової енергії, яка витрачається транзитними стояками, що проходять через приміщення кафе «Луцьк» на вул. Г 2 у м.Луцьк, встановлено, що самовільне відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води забороняється.
3.2. Щодо підстав оскарження додаткового рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/22 апелянт зазначає наступне.
3.2.1. Згідно п.1.1 договору № 16/02/22 про надання правової допомоги від 16.02.2022 укладеного між Смолич Галиною Адамівною (клієнт) ОСОБА_1 (далі - адвокат) адвокат бере на себе доручення клієнта по наданню йому необхідної юридичної допомоги представництва та захисту інтересів в будь-яких цивільних, господарських, адміністративних провадженнях.
3.2.2. Пунктом 1.4 договору передбачено, що правова допомога надається шляхом представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких правоохоронних органах і судах надання усних і письмових консультацій; надання інформації з питань чинного законодавства України; підготовка листів, заяв, звернень, клопотань, запитів і скарг до державних органів; складання позовних заяв до суду. Як вбачається з умов договору, сума договору не встановлена. Лише пунктом 7.1 договору передбачено, що за надану адвокатом правоту клієнт сплачує гонорар, розмір якого визначається в окремому рахунку.
3.2.3. На виконання умов договору рахунок на оплату послуг адвоката в  сумі 20000 грн. клієнту саме за представництво інтересів ФОП Смолич Галини Адамівни в справі Господарського суду Волинської області № 903/89/22 не виставлявся. Натомість відповідачем долучено до матеріалів справи підписаний уже між адвокатом Андрусяком Ігорем Васильовичем (виконавець) і Смолич Галиною Адамівною (замовник) акт від 22.02.2022 виконаної роботи до договору.
3.2.4. Положення договору є загального змісту, він не укладений для здійснення представництва інтересів фізичної особи-підприємця Смолич Г.А. саме в справі № 903/89/22, зокрема, для складання відзиву на позовну заяву, участі адвоката у судових засіданнях і т.п. Ні в договорі, ні в акті від 22.02.2022 виконаної роботи до договору немає посилання саме на представництво інтересів ФОП Смолич Г.А. в вищеназваній справі.
3.2.5. З поданої відповідачем до матеріалів справи квитанції від 22.02.2022 на суму 20000,00 грн. не можливо встановити, що дана сума гонорару стосується представництва інтересів фізичної особи підприємця Смолич Г.А. в справі №903/89/22. Подані документи не є належними доказами для відшкодування господарським судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаній  сумі. 
3.2.6. Апелянт зазначає, що ДКП «Луцьктепло» перебуває в скрутному матеріальному становищі, має величезну дебіторську заборгованість перед НАК «Нафтогаз України», яка постачає природний газ підприємству, котрий необхідний для здійснення її основного виду діяльності. Враховуючи положення п.1.2 статуту, ДКП «Луцьктепло» створене з метою задоволення потреб життєдіяльності територіальної громади міста Луцька, а саме: в першу чергу забезпечення надання населенню та юридичним особам послуг по опаленню та гарячому водопостачанню. ДКП «Луцьктепло» - це не той суб`єкт, який спроможний відшкодовувати своїм боржникам витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката, тим більше в такій сумі, яку просить у даному випадку стягнути адвокат Андрусяк Ігор Васильович.
4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.
4.1. У відзиві на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 Фізична особа підприємець Смолич Галина Адамівни просить апеляційну скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" залишити без задоволення, а рішення від 17.05.2022 - без змін. Зазначає, що заявлені позовні вимоги є незаконними.
4.1.1. Також у відзиві відповідач зазначає, що витрати на правничу допомогу по даній справі в суді апеляційної інстанції становлять 10 000 грн. Просить стягнути витрачені кошти  на правничу допомогу на користь ФОП Смолич Г.А. Додає до відзиву ордер на надання правничої (правничої) допомоги, копію договору про надання правової допомоги, копію посвідчення про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію акту виконаних робіт; копію рахунку (видруківка з рахунку)  до договору від 16.02.2022.
4.2. Фізична особа підприємець Смолич Галина Адамівни (станом на 29.08.2022) не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скарги на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022.
4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/22. Розгляд апеляційної скарги вирішено провести в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
4.4. Відповідно до частини 13 статті 8 та частини 10 статті 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги на судові рішення від 17.05.2022 та від 26.05.2022 здійснюється без повідомлення учасників справи.
4.5. Станом на 29.08.2022 до початку розгляду даної апеляційної скарги по суті  учасниками провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.
5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).
6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.
6.1. Під час розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/22 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:
6.1.1.Норми матеріального права:
Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);
Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України); 
Закон України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання";
Закон України "Про житлово-комунальні послуги";
Закон України "Про теплопостачання";
Постанова Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення";
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";
Закон України "Про судовий збір".
6.1.2. Норми процесуального права:
Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).
6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).
7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.
7.1.Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
7.2. Як вбачається з матеріалів справи, Державне комунальне підприємство "Луцьктепло"   звернулось до суду з позовом про стягнення на його користь з підприємця Смолич Г.А. (з врахуванням  клопотань про зменшення позовних вимог) 105 044,72 грн. заборгованості по оплаті послуг з постачання теплової енергії.
7.3. ДКП "Луцьктепло" стверджує, що надавало підприємцю Смолич Г.А. на бездоговірній основі у період жовтня-грудня місяців 2016 року, січня-березня, жовтня-грудня місяців 2017 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2018 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2019 року, січня-травня, жовтня-грудня місяців 2020 року, а також у період з січня по квітень місяць 2021 року включно.
7.4. Смолич Галина Адамівна, як це вбачається із наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрована в якості суб`єкта підприємницької діяльності за адресою м. Луцьк, вул. Салтикова-Щедріна, 102, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради 26.08.2004р.
7.5. Так, ДКП "Луцьктепло" надавало послуги з постачання теплової енергії підприємцю  на об`єкт опалення – нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м., яке розташоване на першому поверсі багатоквартирного будинку у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59, та, як це вбачається із долученої до матеріалів справи інформаційної довідки №160977075 Департаменту "Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку" Луцької міської ради, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на праві приватної власності з 19.09.2006 належить Смолич Галині Адамівні (підстава виникнення права власності: посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. договір купівлі-продажу від 24.03.2006)
7.6. До матеріалів справи долучено помісячні рахунки за теплову енергію, які, сформовані ДКП "Луцьктепло" в односторонньому порядку без подальшого направлення на адресу підприємця.
7.7. З наявних рахунків вбачається, що у період жовтня-грудня місяців 2016 року, січня-березня, жовтня-грудня місяців 2017 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2018 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2019 року, січня-травня місяців 2020 року загальна обрахована підприємством вартість послуг з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59, склала без врахування податку на додану вартість 75 369,47 грн, зокрема:
жовтень 2016 року на суму 1 928,65 грн. (рахунок №596 від 24.10.2016);
листопад 2016 року на суму 2 717,65 грн. (рахунок №748 від 24.11.2016);
грудень 2016 року на суму 3 326,19 грн. (рахунок №830 від 22.12.2016);
січень 2017 року на суму 3 326,19 грн. (рахунок №936 від 25.01.2017);
лютий 2017 року на суму 3 326,19 грн. (рахунок №498 від20.02.2017);
березень 2017 року на суму 3 680,46 грн. (рахунок №514 від 21.03.2017);
жовтень 2017 року на суму 1 813,39 грн. (рахунок №2875 від 25.10.2017);
листопад 2017 року на суму 2 514,37 грн. (рахунок №661 від 23.11.2017);
грудень 2017 року на суму 3 944,28 грн. (рахунок №482 від 19.12.2017);
січень 2018 року на суму 4 036,88 грн. (рахунок №813 від 28.01.2018);
лютий 2018 року на суму 4 036,88 грн. (рахунок №670 від 19.02.2018);
березень 2018 року на суму 4 036,88 грн. (рахунок №554 від 19.03.2018);
квітень 2018 року на суму 672,82 грн. (рахунок №956 від 26.04.2018);
листопад 2018 року на суму 4 176,75 грн. (рахунок №901 від 26.11.2018);
грудень 2018 року на суму 3 709,37 грн. (рахунок №853 від 20.12.2018);
січень 2019 року на суму 3 622,24 грн. (рахунок №773 від 24.01.2019);
лютий 2019 року на суму 3 622,24 грн. (рахунок №359 від 19.02.2019);
березень 2019 року на суму 3 622,24 грн. (рахунок №464 від 20.03.2019);
квітень 2019 року на суму 603,76 грн. (рахунок №932 від 23.04.2019);
листопад 2019 року на суму 3 855,94 грн. (рахунок №509 від 18.11.2019);
грудень 2019 року на суму 3 622,24 грн. (рахунок №578 від 16.12.2019);
січень 2020 року на суму 3 368,68 грн. (рахунок №494 від 17.01.2020);
лютий 2020 року на суму 3 296,24 грн. (рахунок №344 від 20.02.2020);
березень 2020 року на суму 2 752,90 грн. (рахунок №440 від 17.03.2020);
квітень 2020 року на суму 84,47 грн. (рахунок №415 від 15.04.2020);
травень 2020 року на відкориговану (зменшену) мінусову суму – 328,43 грн (рахунок №1028 від 28.05.2020р.)
7.8. Із врахуванням 20% податку на додану вартість відповідна загальна вартість наданих у визначений період послуг склала 90 443,37 грн.
7.9. Зі змісту зазначених рахунків вбачається, що останні містять в собі нарахування ДКП "Луцьктепло" по оплаті теплової енергії за двома об`єктами (м. Луцьк, вул. Гордіюк, 2, та м. Луцьк, вул. Рівненська, 87), містять посилання на період нарахування, виражену в гігакалоріях кількість теплової енергії, ціну за одиницю виміру, загальну нараховану суму по кожному об`єкту окремо, розмір 20% ПДВ та загальну суму нарахування. Окрім цього рахунки містять посилання на договір №6-22 в якості підстав надання послуги.
7.10. Також, у період з жовтня 2020 року по квітень місяць 2021 року за обґрунтуваннями та твердженнями  ДКП "Луцьктепло" - надання у нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59 послуг з постачання теплової енергії, згідно сформованих ним в односторонньому порядку без направлення підприємцю Смолич Г.А. рахунків здійснювались нарахування для відповідача сум втрат теплової енергії в стояках/трубопроводах, а саме:
за жовтень 2020 року на суму 896,39 грн (рахунок №481/10/1 від 12.11.2020);
за листопад 2020 року на суму 1 736,76 грн (рахунок №481/11/1 від 04.12.2020);
за грудень 2020 року на суму 1 736,76 грн (рахунок №481/12/1 від 11.01.2021);
за січень 2021 року на суму 1 736,76 грн (рахунок №481/1/1 від 03.02.2021);
за лютий 2021 року на суму 2 525,47 грн (рахунок №481/2/1 від 09.03.2021);
за березень 2021 року на суму 2 525,47 грн (рахунок №481/3/1 від 07.04.2021);
за квітень 2021 року на суму 1 010,19 грн (рахунок №481/4/1 від 27.04.2021).
7.11. Загальний розмір втрат теплової енергії в стояках/трубопроводах у визначений період за розрахунками позивача склав (без врахування податку на додану вартість) 12 167,80 грн.
7.12. Із врахуванням 20% податку на додану вартість загальний розмір втрат теплової енергії у визначений період склав 14 601,36 грн.
7.13. З рахунків вбачається, що останні містять в собі нарахування підприємства по оплаті теплової енергії за одним об`єктом підприємця Смолич Г.А. ( АДРЕСА_1 ), містять посилання на період нарахування, виражену в гігакалоріях кількість теплової енергії (розмір втрат), ціну за одиницю виміру, загальну нараховану суму по об`єкту, розмір 20% ПДВ та загальну суму нарахування. Окрім цього рахунки містять посилання на договір №6-22 від 09.12.2014 та особистий рахунок споживача (481) в якості підстав нарахування.
7.14. 26.01.2022 Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Фізичної особи підприємця Смолич Галини Адамівни про стягнення 164 671,51 грн., в тому числі 105 832,96 грн. заборгованості по оплаті послуг, пов`язаних з відпуском теплової енергії, 44 555,45 суми збитків, завданих інфляцією, а також 14 283,10 грн. трьох процентів річних.
7.15. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.01.2022 прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі №903/89/22, з призначенням справи  до розгляду в судовому засіданні на 28.02.2022.
7.16. 04.04.2022 до господарського суду надійшла заява ДКП "Луцьктепло" про зменшення розміру пред`явлених до відповідача позовних вимог.
7.17. Вказана заява ДКП "Луцьктепло" про зменшення розміру задоволена господарським судом 04.04.2022, також постановлено судом здійснювати подальший судовий розгляд справи виходячи із нового предмету позову: стягнення 105 832,96 грн. основної заборгованості по оплаті послуг з постачання теплової енергії на об`єкт опалення, розташований у м. Луцьку, вул. Гордіюк, 2/59 (протокольна ухвала суду від 04.04.2022). 
7.18. В подальшому серед іншого, до початку розгляду справи по суті, 12.05.2022 на адресу господарського суду від позивача - ДКП "Луцьктепло" надійшла заява про зменшення розміру пред`явлених до відповідача позовних вимог із заявленої до стягнення суми боргу 105 832,96 грн. до суми 105 044,72 грн. При цьому, засвідчено, що визначена дія позивача пов`язана з допущеними при поданні позову арифметичними помилками.
7.19. Вказана заява позивача до початку розгляду справи по суті розглянута судом, що відображено в протоколі судового засідання. 
7.20. Заявлені позовні вимоги розглядалися судом першої інстанції з урахуванням вказаної заяви про зменшення позовних вимог  - ціна позову 105 044,72 грн. 
7.21. За результатами розгляду даного спору 17.05.2022 Господарським судом Волинської області ухвалено оскаржуване рішення (пункт 1.1.-1.2. цієї постанови) із підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.1.15 даної постанови.
7.22. Разом з тим, представник відповідача у судовому засіданні 17.05.2022 заявив усне клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат (витрат на правничу допомогу), яке судом призначено до розгляду у судовому засіданні 26.05.2022.
7.23. 26.05.2022 Господарським судом Волинської області в порядку статті 244 ГПК України ухвалено додаткове рішення у справі №903/89/22, яким стягнуто з Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на користь Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.
8.1.Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу (на рішення суду від 17.05.2022), Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 17.05.2022  та додаткового рішення суду від 26.05.2022 - без змін, виходячи з наступного.
8.2. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (стаття 16 ЦК України).
8.3. Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
8.4. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
8.5. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
8.6. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
8.7. Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
8.8. Згідно частини 1, 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
8.9. Звертаючись до господарського суду з даним позовом, обґрунтовуючи заявлені суми до стягнення ДКП "Луцьктепло" у поданих рахунках визначається вартість послуг з теплопостачання в квітні 2020 року на суму 84,47 грн (рахунок №415 від 15.04.2020), в той час, коли відповідно до зазначеного рахунку послуги надавались на суму 965,98 грн (без ПДВ) та відкориговані особисто позивачем на мінусову суму 1010,45 грн, внаслідок чого кінцеве сальдо складає також мінусову суму 84,47 грн.
8.10. Господарськими судами встановлено,  що вказана сума не може бути в подальшому пред`явлена до стягнення в якості заборгованості, як така, що фактично не існує, а також впливає своїм мінусовим значенням на всю іншу суму заборгованості.
8.11. Подані позивачем помісячні рахунки (які за обґрунтуванням позивача є одночасно актом приймання-передачі теплової енергії), не є належними та допустимими доказами факту надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем, зокрема, з огляду на підготовку рахунків працівниками ДКП "Луцьктепло" в односторонньому порядку без направлення (вручення) підприємцю Смолич Г.А. Зазначені рахунки (акти), на переконання суду, лише відображають позицію сторони стосовно періоду надання послуг, їх величини (розміру), вартості, об`єкту надання тощо.
8.12. При цьому, своєчасне не направлення відповідних рахунків боржнику позбавляє його можливості бути усвідомленим про можливе порушення своїми діями (бездіяльністю) прав ДКП "Луцьктепло", можливості своєчасного врегулювання спірних питань між сторонами, здійснення захисту своїх прав та інтересів, в тому числі, і в судовому порядку.
8.13. Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості у розмірі 90443,37 грн, колегія суддів зазначає наступне.
8.14. Так, ДКП "Луцьктепло" стверджує, що помісячні розрахунки оплати послуг з постачання теплової енергії на об`єкт опалення у період жовтня-грудня місяців 2016 року, січня-березня, жовтня-грудня місяців 2017 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2018 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2019 року, січня-травня місяців 2020 року здійснено ДКП "Луцьктепло" на підставі показників загально-будинкового вузла комерційного обліку (теплового лічильника), виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі приміщення з врахуванням тарифів, затверджених виконавчим комітетом Луцької міської ради у ті чи інші періоди. При цьому, опалювальне (на думку позивача), належне на праві власності відповідачу приміщення індивідуальним засобом розподільного обліку теплової енергії (тепловим лічильником) не облаштоване.
8.15. В підтвердження встановлення відповідних тарифів у опалювальні періоди 2016-2021 років позивачем до матеріалів справи долучено витяги з постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ДКП "Луцьктепло" від 30.04.2015р. №1371 у редакції постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.09.2016р. №1757, від 02.12.2016р. №2126, від 01.02.2017р. №151; рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.04.2018р., від 30.11.2018р., від 24.09.2020р. та від 01.02.2021р. про встановлення тарифів на теплову енергію та послуги, що надаються ДКП "Луцьктепло".
8.16. Відтак, нарахування вартості послуг з централізованого опалення приміщення та надання суміжних послуг проведено позивачем на підставі п. 12 чинних на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" за показниками загально-будинкового теплового лічильника, встановленого в багатоповерховому будинку, в опалювальний період, виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі приміщення відповідача 418,2 кв.м.
8.17. Згідно позиції позивача, відповідач зобов`язання з оплати послуг не виконав, заборгувавши станом на день звернення до суду з позовом та на час розгляду справи судом суму 90 443,37 грн. Відтак, предметом позову в частині періоду жовтня-грудня місяців 2016 року, січня-березня, жовтня-грудня місяців 2017 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2018 року, січня-квітня, листопада-грудня місяців 2019 року, січня-травня місяців 2020 року виступає стягнення з відповідача, як власника нежитлового приміщення, заборгованості по оплаті наданих житлово-комунальних послуг на суму 90 443,37 грн.
8.20. Правовідносини позивача, як суб`єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та відповідачем, як особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого теплопостачання, урегульовано Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Законом України "Про теплопостачання".
8.21. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
8.22. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частини 2, 3 статті 19 Закону).
8.23. Згідно  статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні, зокрема, опалення. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд – фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Внутрішньобудинкові системи – мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. Споживач – фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
8.24. Частиною 1 статті 13 вказаного Закону визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
8.25. Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено права та обов`язки споживача. Так, згідно з частиною 1 зазначеної статті, споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; згідно з частиною 3 зазначеної статті споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
8.26. При цьому, слід звернути увагу що, хоч у частині 1 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, згідно пункту 1 частини 1 статті  20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
8.27. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
8.28. Пунктом 5 частини 2 статті 7 вказаного Закону, визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
8.29. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
8.30. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону).
8.31. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (стаття 10 Закону).
8.32. При цьому, статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" також передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
8.33. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
8.34. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
8.35. До укладення договорів про надання комунальних послуг за обраною рішенням співвласників багатоквартирного будинку моделлю, як це визначено статтями 6,14 Закону в редакції від 09.11.2017 №2189-VІІІ, пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення визначається Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі – Правила №630). Судом засвідчується, що положення засвідчених Правил на момент виникнення та на час існування між сторонами спірних правовідносин були чинними (Правила втратили чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №85 від 02.02.2022)
8.36. Відповідно до статті 32 Закону України "Про теплопостачання" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
8.37. Статтею 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
8.38. За Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 №359, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, яка набрала чинності 25.01.2019, визначальним при розрахунках є наявність чи відсутність вузлів розподільного обліку в будинках та окремих приміщеннях.
8.39. Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами – розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
8.40. За відсутності квартирного засобу обліку теплової енергії, нарахування комунальних послуг здійснюються на підставі п. 12 Правил №630 за показниками теплового лічильника, встановленого в житловому будинку, виходячи із затверджених органом місцевого самоврядування вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири.
8.41. Разом з тим, під час розгляду даного спору господарськими судами враховано наступні обставини.
8.42. Господарським судом Волинської області розглядалася справа №903/540/13 за позовом прокурора м. Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі ДКП "Луцьктепло" про стягнення з підприємця Смолич Г.А. 74 263,89 грн., в тому числі 36 854,11 грн. заборгованості по оплаті послуг з постачання теплової енергії (втрати теплової енергії в трубопроводах) у належне відповідачу нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59, наданих на виконання укладеного між сторонами договору про надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005 №6-22 з договором про зміни до договору про надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005 №6-22 від 27.10.2011 у період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, нарахованих сум пені, інфляційних та відсотків річних. Рішенням суду від 10.07.2013 у даній справі позовні вимоги було задоволено в повному обсязі.
8.43. Також, Господарським судом Волинської області розглядалася справа №903/298/14 за позовом підприємця Смолич Г.А. до ДКП "Луцьктепло" про визнання недійсним договору від 27.10.2011 про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005.
8.44. Рішенням Господарського суду Волинської області суду від 14.05.2014 у справі 903/298/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.09.2015, позовні вимоги було задоволено, договір від 27.10.2011 про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005 між ДКП "Луцьктепло" та підприємцем Смолич Г.А. визнано недійсним.
8.45. Звертаючись до суду з відповідним позовом підприємець Смолич Г.А. засвідчувала, що 01.11.2005 між ФОП Смолич Г.А. та ДКП "Луцьктепло" був укладений договір про надання послуг по теплопостачанню №6-22 з додатком №1, відповідно до яких встановлено вартість послуг опалення приміщення по вул. Рівненській, 87 в м. Луцьку у розмірі 196,31 грн. на місяць. 
8.45.1. Умови вказаного договору позивачем виконувались в повному обсязі, оплата послуг по теплопостачанню здійснювалась згідно виставлених рахунків у встановлений договором строк. 
8.45.2. У власності позивача перебуває також приміщення по вул. Гордіюк, 2 в м. Луцьку, через яке проходить транзитний стояк. 
8.45.3. Вказане приміщення опалювалось і опалюється за рахунок позивача за допомогою електроопалювальних приладів. 
8.45.4. Будь-яких угод чи домовленостей про умови опалення даного приміщення зі сторони ДКП "Луцьктепло" досягнуто не було. 
8.45.5. В процесі переписки з відповідачем позивач дізнався про існування іншого договору на надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005 за тим самим номером №6-22, який позивач не підписував. 
8.45.6. На договорі про зміни до договору про надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005 по опаленню приміщення по вулицях Рівненській та Гордіюк в м. Луцьку не його підпис, а підпис іншої особи. 
8.45.7. Позивач дізнався про існування боргу за послуги по теплопостачанню в розмірі 74 263,89 грн на підставі договору про надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005 №6-22 із рішення Господарського суду Волинської області від 10.07.2013р. у справі №903/540/13 за позовом прокурора м. Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі ДКП "Луцьктепло" до Смолич Г.А. 
8.45.8. Відтак, позивач вважала, що існують правові підстави для визнання договору від 27.10.2011р. про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005р. недійсним згідно статей 203, 207, 215 ЦК України.
8.46. Ухвалюючи рішення від 14.05.2014 у справі №903/298/14 Господарським судом Волинської області було встановлено наступні обставини:
8.46.1. "До матеріалів справи відповідачем долучені договір №6-22 на надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005р. з додатком строком дії з 18.10.2005р. до 31.12.2005р. Договір підписано зі сторони ДКП "Луцьктепло" А.Х. Лучко, підпис завірено печаткою; зі сторони споживача вказані реквізити підприємця Смолич Г.А. ( АДРЕСА_3 ) та прізвище Смолич Г.А., є відтиск печатки підприємця Смолич Г.А. Підприємець Смолич Г.А. заперечила підписання цього договору та додатку №1; знаходження відтиску печатки на договорі та додатку №1 до договору №6-22 від 18.10.2005р. не пояснила.
8.46.2. Водночас, позивачем підприємцем Смолич Г.А. долучений договір №6-22 на надання послуг по теплопостачанню (з додатком №1) строком дії з 01.11.2005р. до 31.12.2005р., підписаний зі сторони ДКП "Луцьктепло" А.Х. Лучко, підпис скріплено печаткою; зі сторони споживача підприємцем Смолич Г.А. з реквізитами - м. Луцьк, вул. Рівненська, 87, є підпис підприємця Смолич Г.А. як на договорі, так і на додатку, підписи завірені печаткою підприємця.
8.46.3. За змістом договори і додатки, подані суду позивачем і відповідачем, ідентичні і різняться лише датами. Зважаючи на те, що договір та додаток №1 від 18.10.2005р. не підписаний споживачем, водночас, ідентичний за змістом договір з додатком №1 до нього від 01.11.2005р. підписаний двома сторонами, підписи скріплені печатками, суд дійшов висновку, що діє підписаний та укладений сторонами договір від 01.11.2005р.
8.46.4. Предметом договору є надання послуг по теплопостачанню приміщення по вул. Рівненська, 87, загальною площею 80,1 кв.м.
8.46.5. 27.10.2011р. договором про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005р. були підтверджені дані споживача у додатку №1 до договору та визначено, що додатковій оплаті підлягають втрати теплової енергії (тепловіддача) транзитними стоянками, що проходять через нежитлове приміщення за адресою: вул. Гордіюк, 2, і згідно з робочим проектом складають: 2,38 Гкал/міс. Останні умови договору №6-22 від 18.10.2005р., не зачеплені даним договором, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Даний договір вступає в силу з 08.10.2010р. з урахуванням ч. 3 ст. 631 ЦК України .
8.46.6. Договір про зміни підписано зі сторони ДКП "Луцьктепло" заступником директора Котович С.А., споживач – підприємець Смолич Г.А. підписання договору заперечила. Водночас, договір містить відтиск печатки підприємця. Тобто, в даному випадку договір було укладено на надання послуг по теплопостачанню приміщення за адресою вул. Рівненська, 87, а договором про внесення змін від 27.10.2011р. визначена вартість втрат теплової енергії приміщення за адресою вул. Гордіюк, 2, і договору про внесення змін надана зворотня дія – з 08.10.2010р.
8.46.7. Згідно ч. 3, 4 ст. 180 ГК України при укладенні договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін виконавчих документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а в разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів, товарів та послуг.
8.46.8. Предметом договору є дії, які повинна виконати зобов`язана сторона. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання, що виникають на підставі господарських договорів, мають складний предмет, до якого входять дії сторін, тобто юридичний об`єкт та майно (речі, права, обов`язки), що є об`єктом матеріальним. Матеріальний об`єкт у договорі має бути точно визначеним.
8.46.9. Підстави та порядок зміни зобов`язання визначений ст. ст. 651-654 ЦК України, ст.188 ГК України.
8.46.10. Дії сторін щодо внесення зміни до договорів спрямовані на зміну існуючих правовідносин.
8.46.11. Оспорюваним договором про внесення змін до договору не вносяться зміни до існуючих правовідносин по наданню послуг по теплопостачанню приміщення по вул. Рівненська, 87, а додатково встановлюються правовідносини по відшкодуванню втрат теплової енергії по приміщенню по вул. Гордіюк, 2 (предмет, ціна та строк дії договору), тобто всі істотні умови самостійного господарського договору за межами договору про надання послуг з централізованого теплопостачання, оскільки відшкодування втрат не є такою послугою і потребує укладення самостійного договору.
8.46.12. Про пропозицію укласти саме договір щодо приміщення за адресою вул. Гордіюк, 2 свідчить і заява підприємця Смолич Г.А. від 19.08.2009р.
8.46.13. Про необхідність укладення окремого договору з умовами, що відрізняються від умов типового договору (затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005р. №630), свідчать і комісійний акт обстеження системи опалення по вул. Гордіюк, 2, згідно з яким "прилади опалення демонтовані, через приміщення проходять транзитні стоянки і трубопроводи централізованої системи опалення житлового будинку.
8.46.14. Для укладення договору в термін до 10.10.2009р. необхідно власнику даного приміщення виконати розрахунок тепловіддачі.
8.46.15. Як вбачається із долученого до матеріалів справи Робочого проекту по розрахунку кількості теплової енергії, яка витрачається транзитними стояками, що проходять через приміщення кафе "Луцьк" на вул. Гордіюк, 2 у м. Луцьку, він виготовлений на замовлення ДКП "Луцьктепло" в 2010 році.
8.46.16. Зміна умов договору передбачає зміну зобов`язань сторін відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України). В даному випадку змін щодо умов теплопостачання приміщення по вул. Рівненська, 87, не відбулось, оскільки тарифи на послуги по теплопостачанню є регульованими відповідно до норм ч. 2 ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", що і відображено в п. 2 договору, а додатково визначений як предмет – теплопостачання приміщення по вул. Гордіюк, 2, так і строки дії договору (в т.ч. і зворотної дії) щодо вказаного приміщення.
8.46.17. Згідно статті 24 Закону України "Про теплопостачання", основними обов`язками споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів.
8.46.18. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", споживач теплової енергії – фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплова енергія – товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Система централізованого опалення – сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання.
8.46.19. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" централізоване опалення – послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Послуги з централізованого опалення повинні відповідати  нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.
8.46.20. Зі змісту договору №6-22 від 01.11.2005р. вбачається, що відповідач має оплачувати послугу з централізованого опалення в приміщенні по вул. Рівненській, 87, у м. Луцьку.
8.46.21. З підприємцем Смолич Г.А. не може бути укладено договір про надання послуг з централізованого опалення по приміщенню на вул. Гордіюк, 2 в м. Луцьку, оскільки така послуга відповідачем не споживається, а втрати тепла трубопроводами в приміщенні відповідача не є послугою з централізованого опалення.
8.46.22. До того ж, всупереч вимогам ст.ст. 651-654 ЦК України зміна до договору передбачає зміну існуючих правовідносин, а не виникнення нових, не врегульованих договором, до якого вносяться зміни.
8.46.23. В даному випадку, ДКП "Луцьктепло", отримавши заяву про укладення договору по вул. Гордіюк, 2,  зобов`язане було укласти окремий договір зі споживачем на відшкодування втрат тепла трубопроводами на окреме приміщення по вул. Гордіюк, 2".
8.47. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у справі №903/298/14, Рівненський апеляційний господарський суд у постанові від 09.09.2015 зазначив:
8.47.1. "… до матеріалів справи відповідачем було долучено оригінал договору №6-22 від 18 жовтня 2005 року, який укладений між Позивачем та Відповідачем на надання послуг по теплопостачанню з додатком №1.
8.47.2. Позивачка в судовому засіданні, в своїх поясненнях та в позовній заяві заперечила підписання Договору від 18 жовтня 2005 року та Додатку № 1, однак, знаходження відтиску печатки на Договорі від 18 жовтня 2014 року та Додатку № 1 не змогла пояснити.
8.47.3. Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог до матеріалів справи було долучено оригінал Договору №6-22 на надання послуг по теплопостачанню  від 1 листопада 2005 року з Додатком №1, котрі підписані зі сторони Відповідача та скріплені його печаткою, а зі сторони Позивача є його підпис як на Договорі від 1 листопада 2011 року так і на Додатку №1, підписи завірені відтиском печатки Позивача. Крім того, Позивач визнає дійсність та підписання саме Договору від 1 листопада 2005 року, по якому відповідно, як зазначає Позивач, й отримував послуги теплопостачання приміщення за адресою м. Луцьк вул. Рівненська, 87 та, відповідно сплачував кошти за отримані послуги.
8.47.4. Відповідно до пункту 5.1 Договору від 1 листопада 2005 року, договір вступає в силу з 1 листопада 2005 року і діє до 31 грудня 2005 року.
8.47.5. Як вбачається з Додатку №1 до Договору від 1 листопада 2005 року та Додатку №1 до Договору від 18 жовтня 2005 року, дана послуга з опалення надавалася Відповідачем Позивачу за місцезнаходженням приміщення  в м. Луцьк по вул. Рівненська, 87, загальна площа 80,1 м2, висота приміщення 3,3 м., загальна площа з врахуванням висоти 94,4 м2; вартість послуг в місяць (по чинних тарифах на момент укладення Договору) опалення  - 94,4 м2 х 1,733 грн. х 1,2 = 196,31 грн..  
8.47.6. 27 жовтня 2011 року, як зауважує Відповідач, між Позивачем та Відповідачем було укладено  Договором про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18 жовтня 2005 року, яким  були підтверджені дані Позивача стосовно предмету Договору наведені у Додатку №1 до Договору від 18 жовтня 2005 року та пунктом 3 котрого було визначено, що: додатковій оплаті підлягають втрати теплової енергії (тепловіддача) транзитними стояками, що проходять через нежитлове приміщення за адресою: вул. Гордіюк, 2 і згідно з робочим проектом складають: 2,38 Гкал/міс.
8.47.7. Пунктом 2 Договору від 27 листопада 2011 року визначено, що: вартість послуг в місяць (по чинних тарифах на момент укладення Договору): опалення - 94,4 м.кв. х 10,608 х 1,2 =1201,67 грн. – ліч.; втрати теплової енергії (тепловіддача) - 2,38 Гкал х 754,67 грн. х 1,2 = 2155,34 грн.; всього: 3357 грн. 01 коп.
8.47.8. Як вважає Відповідач, останні умови Договору від 18 жовтня 2005 року, не зачеплені даним Договором, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Договір від 27 жовтня 2011 року підписано зі сторони Відповідача заступником директора – Котович С.А., зі сторони Споживача (Позивача) міститься підпис (котрий заперечує Позивач) та  відтиск печатки Позивача.
8.47.9. Дослідивши Договір від 18 жовтня 2005 року та Договір від 1 листопада 2005 року, колегія суду констатує, що за змістом дані договори і додатки ідентичні, а різняться лише датами їх укладання.
8.47.10. Дослідивши Додаток №1 до даних договорів, колегія суду констатує, що  предметом договору є надання послуг по теплопостачанню приміщення по вул. Рівненська, 87, загальною площею 80,1 кв.м.
8.47.11. Між тим, в обґрунтування своєї позиції Позивач також зазначає, що в даному випадку Договір від 18 жовтня 2005 року було укладено на надання послуг по теплопостачанню приміщення за адресою вул. Рівненська, 87, а Договором про внесення змін від 27 жовтня 2011 року визначена вартість втрат теплової енергії приміщення за адресою вул. Гордіюк, 2.
8.47.12. Колегія суддів констатує, що предметом договору є дії, які повинна виконати зобов`язана сторона. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання, що виникають на підставі господарських договорів, мають складний предмет, до якого входять дії сторін, тобто юридичний об`єкт та майно (речі, права, обов`язки), що є об`єктом матеріальним. Матеріальний об`єкт у договорі має бути точно визначений.
8.47.13. Дії сторін щодо внесення зміни до договорів спрямовані на зміну існуючих правовідносин.
8.47.14. Водночас, як вбачається з оспорюваного договору (про внесення змін до Договору від 18 жовтня 2005 року), даним правочином не вносилися  зміни до існуючих правовідносин по наданню послуг по теплопостачанню приміщення по вул. Рівненська, 87, а додатково встановлюються правовідносини по відшкодуванню втрат теплової енергії по приміщенню по вул. Гордіюк, 2 (предмет, ціна та строк дії договору).
8.47.15. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 653 ЦК України,  зміна умов договору передбачає зміну зобов`язань сторін відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.
8.47.16. В даному ж випадку змін щодо умов теплопостачання приміщення по вул. Рівненська, 87 не відбулось, оскільки тарифи на послуги по теплопостачанню є регульованими відповідно до норм ч. 2 ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", що і відображено в пункті 2 оспорюваного Договору від 27 жовтня 2011 року, а додатково визначено як предмет – теплопостачання приміщення по вул. Гордіюк, 2, так і  строки дії договору щодо вказаного приміщення.
8.47.17. Про необхідність укладення окремого договору з умовами, що відрізняються від умов типового договору (затвердженого постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630), свідчать і комісійний акт обстеження системи опалення по вул. Гордіюк, 2, в котрому зазначено наступне: прилади опалення демонтовані, через приміщення проходять транзитні стоянки і трубопроводи централізованої системи опалення житлового будинку. Для укладення договору в термін до 10 жовтня 2009 року необхідно власнику (Позивачу) даного приміщення виконати розрахунок тепловіддачі.
8.47.18. Крім того, як вбачається із долученого до матеріалів справи Робочого проекту по розрахунку кількості теплової енергії, яка витрачається транзитними стояками, що проходять через приміщення кафе "Луцьк" на вул. Гордіюк, 2 у м. Луцьку, то він виготовлений на замовлення Відповідача в 2010 році.
8.47.19. З огляду на що, колегія суддів констатує, що оспорюваний Договір від 27 жовтня 2011 року містить всі істотні умови самостійного господарського договору за межами договору про надання послуг з централізованого теплопостачання від 1 листопада 2005 року, оскільки відшкодування втрат не є такою послугою і потребує укладення самостійного договору.
8.47.20. Позатим, зміни до договору передбачають зміну існуючих правовідносин, а не виникнення нових, не врегульованих договором, до якого вносяться зміни.
8.47.21. Між тим, про пропозицію укласти саме договір щодо приміщення за адресою вул. Гордіюк, 2 свідчить і заява Позивача  від 19 серпня 2009 року. Відтак, в даному випадку Відповідач, отримавши заяву про укладення договору по вул. Гордіюк, 2,  зобов`язаний  був укласти окремий договір зі споживачем на відшкодування втрат тепла трубопроводами на окреме приміщення по вул. Гордіюк, 2, а не вносити зміни до існуючого Договору на надання послуг по теплопостачанню, котрим затверджено умови надання послуг по теплопостачанню на зовсім іншому об`єкті (вулиця Рівненська, 87)".
8.48. Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.11.2015 касаційну скаргу ДКП "Луцьктепло" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 у справі №903/298/14 було повернуто без розгляду.
8.49. Господарськими судами під час розгляду даного спору також встановлено, що в подальшому, за результатами розгляду Рівненським апеляційним господарським судом апеляційної скарги підприємця Смолич Г.А. на рішення Господарського суду Волинської області від 10.07.2013 у справі №903/540/13, яким було задоволено позовні вимоги прокурора м. Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі ДКП "Луцьктепло" про стягнення з підприємця Смолич Г.А. 74 263,89 грн., в тому числі 36 854,11 грн. заборгованості по оплаті послуг з постачання теплової енергії (втрати теплової енергії в трубопроводах) у належне відповідачу нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59, наданих на виконання укладеного між сторонами договору про надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005р. №6-22 з договором про зміни до договору про надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005р. №6-22 від 27.10.2011р. у період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, нарахованих сум пені, інфляційних та відсотків річних, суд апеляційної інстанції постановою від 02.02.2016 скасував рішення суду першої інстанції  від 10.07.2013 у справі903/540/13, з прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.
8.50. При цьому судом було встановлено:
8.50.1. "Позов прокурора міста Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі державного комунального підприємства "Луцьктепло" про стягнення з фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни 74 268,58 грн., в тому числі – 36 854,11 грн. заборгованості за надані послуги по теплопостачанню з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, 36 854,11 грн. пені, 498,00 грн. 3% річних, 62,36 грн. інфляційних нарахувань обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язань за договором №6-22 від 18.10.2005р. на надання послуг по теплопостачанню з додатком №1 до вказаного договору, а також – договору від 27.10.2011р. про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005р.
8.50.2. Прокурор також надав суду договір про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005р., укладений сторонами 27.10.2011р. Договір містить підписи сторін, які скріплені їх печатками.
8.50.3. Умовами цього договору визначено адресу приміщення відповідача - по вул. Рівненській, 87 об`ємом 338,99 куб.м, площею 80,1 кв.м., визначена вартість послуг в місяць, а також визначено, що додатковій оплаті підлягають втрати теплової енергії (тепловіддача) транзитними стояками, що проходять через нежитлове приміщення за адресою: вул. Гордіюк, 2 і згідно з робочим проектом складають: 2,38 Гкал/міс. Останні умови договору №6-22 від 18.10.2005р., не зачеплені даним договором, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Даний договір вступає в силу з 08.10.2010 р. з врахуванням ч.3 ст.631 ЦК України.
8.50.4. Прокурор доводить, що на виконання умов договору позивач за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року (включно) надав відповідачу послуги по теплопостачанню на суму 48600,44 грн, на  підтверджується чого суду надані рахунки №446 за жовтень 2012 року на суму 1068,83 грн, №1100 за листопад 2012 року на суму 27950,50 грн, №416 за грудень 2012 року на суму 4287,83 грн, №431 за січень 2013 року на суму 4287,83 грн, №204 за лютий 2013 року на суму 4287,83 грн, №123 за березень 2013 року на суму 4287,83 грн, №730 за квітень 2013 року на суму 2429,79 грн.
8.50.5. Колегія суддів звертає увагу, що рахунки на оплату, виписані в односторонньому порядку працівниками позивача, не є належними та допустимими доказами факту надання послуг. Будь-які інші докази (акти, підписані обома сторонами, тощо) на підтвердження факту надання послуг за цими договорами  суду не надані.
8.50.6. Разом з тим, колегією суддів встановлено, що Господарським судом Волинської області у справі №903/298/14 вирішено спір за позовом фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни до державного комунального підприємства "Луцьктепло" про визнання недійсним договору про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005р.
8.50.7. Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 14.05.2014р. у справі №903/298/14, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.09.2015р. і набрало законної сили, визнано недійсним договір від 27.10.2011р. про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню  №6-22 від 18.10.2005р., укладений державним комунальним підприємством "Луцьктепло" та фізичною особою-підприємцем Смолич Галиною Адамівною, як такий, що суперечить ст.ст. 203, 207, 215 ЦК України.
8.50.8. Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України, цей факт має преюдиційне значення для даної справи.
8.50.9. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
8.50.10. Отже колегія суддів на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 33-34, 43 ГПК України дійшла висновку, що відсутні підстави для стягнення коштів на підставі договору від 27.10.2011 про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005, який визнаний в судовому порядку недійсним. При цьому договір  №6-22 від 18.10.2005, який не містить конкретних істотних умов та не підписаний споживачем/відповідачем не може вважатись укладеним".
8.51. Постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 у справі №903/540/13 не переглядалася в касаційному порядку. 
8.52. Таким чином, наведені обставини свідчать, що господарськими судами у вказаних справах встановлені факти відсутності приладів опалення у приміщенні підприємця Смолич Г.А. по вул. Гордіюк, 2/59, у м. Луцьку із підстав їх демонтажу, наявність у приміщенні транзитних стояків і трубопроводів централізованої системи опалення житлового будинку, обставини за котрих відшкодування втрат не є послугою з теплопостачання і потребує укладення між ДКП "Луцьктепло" і підприємцем Смолич Г.А. самостійного договору, наявність адресованої підприємцем Смолич Г.А. на адресу ДКП "Луцьктепло" 19.09.2009 пропозиції укласти відповідний договір щодо втрат теплової енергії у приміщенні за адресою вул. Гордіюк, 2, отримання цієї заяви ДКП "Луцьктепло" та відповідно обов`язок останнього укласти окремий договір зі споживачем на відшкодування втрат тепла трубопроводами на окреме приміщення по вул. Гордіюк, 2, відсутність відповідних дій позивача та не укладення між сторонами визначеної угоди.
8.53. Згідно статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
8.54. Преюдиціальність – обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
8.55. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.
8.56. Апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інстанції, що факти та обставини, встановлені рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій господарської юрисдикції за результатами розгляду справ №903/298/14 та №903/540/13, згідно статті 75 ГПК України, мають преюдиційне значення для даної справи, відтак, не підлягають доказуванню.
8.57. Так, предметом спору у справі №903/298/14 виступало визнання недійсним договору від 27.10.2011 про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005 у належне відповідачу нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59, який укладався між ДКП "Луцьктепло" та підприємцем Смолич Г.А.
8.58. Предметом спору у справі №903/540/13 виступало стягнення з підприємця Смолич Г.А. на користь ДКП "Луцьктепло" суми заборгованості по оплаті послуг з постачання теплової енергії (втрати теплової енергії в трубопроводах) у належне відповідачу нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59, наданих на виконання укладеного між сторонами договору про надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005 №6-22 з договором про зміни до договору про надання послуг по теплопостачанню від 18.10.2005 №6-22 від 27.10.2011 у період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, нарахованих сум пені, інфляційних та відсотків річних.
8.59. Предметом спору у даній справі виступає стягнення з підприємця Смолич Г.А. на користь ДКП "Луцьктепло" суми заборгованості по оплаті послуг з постачання теплової енергії наданих у спірні періоди 2016-2021 років у належне відповідачу нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59.
8.60. Таким чином, вказані господарські справи взаємопов`язані між собою як предметно, так і суб`єктним складом, що, в свою чергу, спростовує протилежну позицію, висловлену ДКП "Луцьктепло" у письмових поясненнях від 10.05.2022 та в обґрунтування апеляційної скарги у даній справі.
8.61. Разом з тим, слід зазначити, що адвокат підприємця Смолич Г.А - Андрусяк І.В.) в межах розгляду справи №903/89/22 звернувся до суду із клопотанням від 26.04.2022 про долучення до матеріалів цієї справи отриманих із справи №903/298/14 документів. 
8.62. З поданих ним документів вбачається, що комісією в складі представників ДКП "Луцьктепло" та підприємця Смолич Г.А. за результатами обстеження приміщення по вул. Гордіюк, 2,  складено акт 17.09.2009 та засвідчено, що приміщення знаходиться на першому поверсі житлового будинку. Система опалення цього приміщення зв`язана з централізованою системою житлового будинку. Нарахування за опалення приміщення з 1999 року проводиться згідно з договором в розмірі 20% загальної площі, у зв`язку з демонтажем приладів опалення у всіх приміщеннях. На час обстеження прилади опалення демонтовані, через приміщення проходять транзитні стояки і трубопроводи централізованої системи опалення житлового будинку. Для укладення договору в термін до 10 жовтня 2000 року необхідно власнику даного приміщення виконати розрахунок тепловіддачі.  
8.62.1. У 2010 році відділом з проектно-конструкторських робіт ДКП "Луцьктепло" на замовлення ДКП "Луцьктепло" було виготовлено робочий проект по розрахунку кількості теплової енергії, яка витрачається транзитними стояками, що проходять через приміщення кафе "Луцьк" на вул. Гордіюк, 2, у м. Луцьку. Відповідно до проекту останнім передбачається реконструкція існуючої загальнобудинкової системи опалення в межах приміщень кафе: відключення нагрівальних приладів (демонтаж) від централізованої.
8.62.2. Системи опалення, встановлення замикаючих ділянок (перемичок) на стояках системи опалення. Власник приміщення зобов`язується забезпечити вільний доступ до транзитних стояків системи опалення будинку ремонтним службам теплопостачальної та експлуатуючої організації. Загальна кількість теплової енергії, яка витрачається транзитними стояками та кількість теплоти від огороджувальних конструкцій опалювальних систем складає 2,38Гкал/міс.
8.62.3. В подальшому, визначена ДКП "Луцьктепло" загальна кількість теплової енергії, яка витрачається транзитними стояками та кількість теплоти від огороджувальних конструкцій опалювальних систем 2,38Гкал/міс знайшла своє відображення у визнаному недійсним в судовому порядку договорі від 27.10.2011р. про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005р. (долучено до матеріалів справи).
8.62.4. 04 березня 2013 року ДКП "Луцьктепло" на адресу підприємця Смолич Г.А. було скеровано лист №1291/13 із додатками документів в підтвердження проведення нарахувань по нежитловому приміщенню за адресою: м. Луцьк, вул. Гордіюк, 2, зокрема, з договором про зміни до договору №6-22, розрахунками відшкодування за кількість теплоенергії через транзитні стояки, що проходять через кафе "Луцьк", робочим проектом по розрахунку кількості теплової енергії, яка витрачається транзитними стояками, що проходять через приміщення кафе "Луцьк" на вул. Гордіюк, 2.
8.63. Таким чином, в сукупності вказані висновки свідчать про те, що ДКП "Луцьктепло" ще у період до виникнення спірних питань (позовні вимоги стосуються періоду заборгованості 2016-2021 років) було відомо про від`єднання належного на праві власності Смолич Г.А. нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , від системи централізованого опалення. Більше того, позивачем вчинялись дії щодо встановлення та підтвердження відповідного факту відмежування, виготовлення проекту по розрахунку кількості теплової енергії, яка витрачається наявними в приміщенні транзитними стояками, дії, спрямовані на укладення договору на відшкодування вартості втрат у самостійно визначеній проектом кількості, звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по таких втратах (рішення у справі №903/540/13).
8.64. Крім цього, позивачем, після визнання недійсним в судовому порядку договору від 27.10.2011 про зміни до договору на надання послуг по теплопостачанню №6-22 від 18.10.2005 у належне відповідачу нежитлове приміщення площею 418,2 кв.м. у м. Луцьку по вул. Гордіюк, 2/59, який укладався між ДКП "Луцьктепло" та підприємцем Смолич Г.А., а також після здійсненого судами при розгляді справи №903/298/14 чіткого формулювання, що "в даному випадку Відповідач, отримавши заяву про укладення договору по вул. Гордіюк, 2,  зобов`язаний  був укласти окремий договір зі споживачем на відшкодування втрат тепла трубопроводами на окреме приміщення по вул. Гордіюк, 2, а не вносити зміни до існуючого Договору на надання послуг по теплопостачанню, котрим затверджено умови надання послуг по теплопостачанню на зовсім іншому об`єкті (вулиця Рівненська, 87)" не було вчинено будь-яких дій, спрямованих на укладення такої угоди, узгодження із відповідачем порядку відповідних нарахувань та їх оплати.
8.65. В даному випадку, як вірно встановлено судом першої інстанції, вказані обставини, свідчать про відсутність можливості здійснення нарахувань заборгованості відповідача за показниками загально-будинкового лічильника пропорційно площі належного споживачу на праві приватної власності нерухомого майна та, відповідно, про безпідставність пред`явлених позовних вимог щодо суми заборгованості по оплаті періоду з жовтня 2016 року по квітень 2020 року в розмірі 90 443,37 грн.
8.66. Позивачем під час розгляду даного спору не надано будь-яких доказів в підтвердження під`єднання приміщення підприємця-відповідача до загальнобудинкової мережі опалення у період із встановлення факту відсутності тепловіддаючих поверхонь, демонтажу системи опалення, постановлення судами рішень у справах №№903/540/13, 903/298/14.
8.67. Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості в розмірі 14 601,36 грн. за період з жовтня 2020 року по квітень місяць 2021 року (сума втрат теплової енергії в стояках/трубопроводах) слід зазначити, що рахунки за вказаний період сформовані позивачем в односторонньому порядку без направлення підприємцю Смолич Г.А. при цьому між сторонами не укладався відповідний договір на відшкодування втрат теплової енергії із досягнутими при цьому усіма істотними умовами, в тому ж числі, стосовно розмірів нарахувань, періодів нарахувань, величини послуг тощо. 
8.68. Відповідно до статей 174, 181 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, з акту управління господарською діяльністю, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
8.69. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
8.70. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
8.71. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
8.72. ДКП "Луцьктепло" не надав до господарського суду жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на підставність здійснення нарахувань оплати за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять у приміщенні відповідача, не надано акту про відмову відповідача від підписання договору, з огляду на що ДКП "Луцьктепло", здійснюючи такі нарахування діяло неправомірно, не маючи на те жодних правових підстав.
8.73. Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 №630 (у спірні періоди Правила були чинними), підстави і порядок оплати споживачами послуг з централізованого опалення транзитних трубопроводів взагалі не передбачений. Методика нарахування плати за користування ізольованими транзитними трубопроводами теж відсутня.
8.74. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
8.75. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
8.76. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
8.77. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
8.78. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
8.79. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
8.80. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
8.81. Заявлені позовні вимоги Державного комунального підприємства "Луцьктепло" є безпідставними як щодо стягнення заборгованості у сумі 90443,37 грн по оплаті нарахованої вартості теплової енергії, так і щодо стягнення заборгованості у сумі 14601,36 грн по оплаті нарахованих втрат теплової енергії (всього на суму 105044,72 грн).
8.82. Позивачем не підтверджено обставини позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве та вирішальне значення для правильного вирішення спору.
8.83. Судом першої інстанції правомірно прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Державного комунального підприємства "Луцьктепло" до Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни про стягнення 105 044,72 грн.
8.84. Доводи апеляційної скарги  позивача не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення від 17.05.2022 та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.
8.85. За таких обставин апеляційну скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у справі № 903/89/22 та  без змін.
8.86. Щодо доводів апеляційної скарги Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/21 апеляційний господарський суд зазначає наступне.
8.87. Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у справі №903/89/22 відмовлено у задоволенні позову Державного комунального підприємства "Луцьктепло" до Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни про стягнення 105044,72 грн.
8.88. З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача – адвокат Андрусяк І.В.  у судовому засіданні 17.05.2022, за результатами розгляду спору по суті  заявив усне клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат (витрат на правничу допомогу), яке судом  з урахуванням статті 238 ГПК України призначено до розгляду у судовому засіданні 26.05.2022.
8.89. Згідно частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
8.90. У статті 244 ГПК України, визначено, що суд ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з  дня надходження відповідної заяви.
8.91. Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України визначено, однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
8.92. Згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
8.93. Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
8.94. Згідно статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
8.95. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
8.96. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
8.97. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
8.98. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
8.99. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява № 19336/04).
8.100. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
8.101. Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
8.102. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність).
8.103. Згідно статті 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
8.104. Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
8.105. Представник відповідача просив суд першої інстанції стягнути з ДКП "Луцьктепло" на користь Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни 20 000 грн - суми  відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені підприємцем Смолич Г.А. у зв`язку з розглядом судом даної справи.
8.106. В підтвердження надання адвокатом Андрусяком І.В. підприємцю Смолич Г.А. послуг з професійної правничої допомоги в суді під час розгляду справи у суді першої інстанції надано належним чином засвідчені копії: договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022, ордеру на надання правової допомоги від 01.04.2022 серія АС №1037225, а також оригінали акту виконаної роботи до договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022, квитанції №1 від 22.02.2022. на суму 20 000 грн.
8.107. Матеріалами справи стверджується, що 16.02.2022 між Смолич Г.А. (клієнт) та Андрусяком І.В. (адвокат) було укладено договір про надання правової допомоги №16/02/22, згідно умов п.п. 1.1.-1.4. якого адвокат приймає на себе доручення клієнта по наданню останньому необхідної юридичної допомоги, представництва та захисту інтересів в будь-яких цивільних, господарських, адміністративних провадженнях. Умовою, за якої адвокат приймає доручення клієнта, є повне, належне та безумовне виконання клієнтом всіх своїх зобов`язань за цією угодою. Угода може бути розірвана в односторонньому порядку без додаткового повідомлення будь-якою стороною. Правова допомога надається шляхом: представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких правоохоронних органах та судах; надання усних та письмових консультацій; надання інформації з питань діючого законодавства України; підготовка листів, заяв, звернень, клопотань запитів та скарг до державних органів; складання позовних заяв до суду. 
8.108. Відповідно до пункту 5.1. договору від 16.02.2022 №16/02/22, адвокат зобов`язується: вчинити всі необхідні дії для досягнення гіпотетичного результату; за письмовою вимогою клієнта або за власною ініціативою подати клієнту письмовий звіт про виконану роботу з доданням необхідних підтверджуючих документів, як фінансового так і іншого характеру.
8.109. Згідно пункту 7.1. договору сторони погодили, що за надану адвокатом правову допомогу, клієнт сплачує гонорар розмір якого визначається в окремому рахунку. Сплачений гонорар не повертається.
8.110. Згідно акту виконаної роботи до договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022р. підписаного договірними сторонами, загальна вартість наданих послуг складає 20 000 грн., а з детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом по даній справі, вбачається, що вартість послуг на визначену суму включає:
- усна консультація адвоката з вивчення документів, кількість затрачених годин 1, ціна за годину 1 000 грн., вартість виконаних робіт 1 000 грн.;
- пошук та аналіз схожої судової практики та підготовка аналітичної довідки, кількість затрачених годин 4, ціна за годину 1 000 грн., вартість виконаних робіт 4 000 грн.;
- написання позовної заяви, кількість затрачених годин 15, ціна за годину 1 000 грн., вартість виконаних робіт 15 000 грн.
8.111. З платіжного документа - квитанції №1 від 22.02.2022 на суму 20 000 грн. вбачається, що підставою платежу є запис: "згідно договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022р.", адвокатом Андрусяком І.В. прийнято від Смолич Г.А. грошових коштів в сумі 20 000 грн.
8.112. Так, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок ДКП "Луцьктепло" має бути встановлено, що такі витрати підприємця Смолич Г.А. були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено статті 126 ГПК України та статті  30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
8.113. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.
8.114. З урахуванням наведеного, розмір витрат на професійну правничу допомогу  в сумі 20000,00 грн доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до стягнення з позивача на користь відповідача.
8.115. Разом з тим, суд апеляційної інстанції, погоджується з судом першої інстанції, що виявлені у акті від 22.02.2022 виконаної роботи до договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022 недоліки (визначення виду роботи - написання позовної заяви із вартістю послуги 15000 грн), не спростовують факту надання адвокатом стороні відповідача послуги з підготовки відзиву на позовну заяву, та є опискою, допущеною сторонами при виготовленні та підписанні акту. В даному випадку, господарськими судами приймаються до уваги: участь адвоката Андрусяка І.В. у судових засіданнях; його пояснення в обґрунтування своїх позиції щодо розгляду даного спору; підготовка та подання інших заяв, клопотань у даній справі.
8.116. Також судом першої інстанції правомірно відхилено твердження позивача про необхідність відмови у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на підставі положеннями ч. 2 статті 124 ГПК України у зв`язку із неподанням відповідачем суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу, які підприємець Смолич Г.А. понесла чи очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, оскільки означеною нормою ГПК України визначено право суду не розподіляти такі витрати, в залежності від обставин справи, а не обов`язок. 
8.117. При цьому, слід зауважити, що відзиві від 17.02.2022 на позовну заяву із додатками, було засвідчено відповідачем, що розрахунок витрат на правничу допомогу буде подано додатково до закінчення стадії підготовчого провадження та в прохальній частині відзиву засвідчено про стягнення коштів на правничу допомогу.
8.118. Крім того, заперечення позивача, що укладений договір про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022 не стосується представництва інтересів відповідача саме у справі №903/89/22 спростовуються матеріалами справи, зокрема, підтверджується, що у даній справі правова допомога відповідачу - підприємцю Смолич Г.А. надавалась адвокатом Андрусяком І.В. на підставі ордеру на надання правової допомоги від 01.04.2022 серія АС №1037225 та договору №16/02/22 від 16.02.2022, адвокат Андрусяк І.В. був присутній у чотирьох судових засіданнях, що вбачається із протоколів судового засідання від 04.04.2022, від 27.04.2022, від 17.05.2022 та від 26.05.2022. Відсутність у тексті договору посилання на ту чи іншу судову справу, її номер чи суб`єктний склад сторін не спростовують факту надання відповідних послуг у тій чи іншій справі.
8.119. Позивач не звертався до  господарського суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, не спростовував надані позивачем докази чи розрахунки, при цьому просив суд, повністю відмовити в задоволенні клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
8.120. Враховуючи вищенаведене, на підставі аналізу обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, врахувавши обставини справи, тривалість розгляду справи, мотиви прийняття судового рішення у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо доцільності та наявності підстав для стягнення витрат на надання правової допомоги в суді в загальному розмірі 20 000 грн.
8.121. Господарським судом Волинської області правомірно ухвалено додаткове рішення у справі №903/89/22 та стягнуто з Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на користь Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
8.122. Доводи, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/22, не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.
8.123. З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга Державного комунального підприємства "Луцьктепло" в частині оскарження додаткового рішення також не підлягає задоволенню. 
8.124. Додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/22 слід залишити  без змін.
8.125. Разом з тим, як уже зазначалося у даній постанові вище, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу від 11.07.2022 просить апеляційний суд стягнути за результатами апеляційного провадження з позивача витрачені кошти  на правничу допомогу у апеляційній інстанції на користь ФОП Смолич Г.А. в розмірі 10 000,00 грн.
8.126. В обґрунтування заявленої суми, представник відповідача додає до відзиву ордер на надання правничої допомоги, копію договору про надання правової допомоги, копію посвідчення про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію акту виконаних робіт; копію рахунку (видруківка з рахунку)  до договору від 16.02.2022.
8.127. Копія договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022 міститься в матеріалах справи.
8.128. Згідно ухвали апеляційного суду у даній справі від 30.06.2022 розгляд апеляційної скарги на рішення та на додаткове рішення здійснюється згідно частини 13 статті 8 та частини 10 статті 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.
8.129. З доданих до відзиву копій акту виконаної роботи  від 06.07.2022 до договору про надання правової допомоги №16/02/22 від 16.02.2022, який складено на виконання п.п.3.1.6, 7.1 договору та підписано обома сторонами, вбачається, що загальна вартість наданих послуг становить 10000 грн, та включає в себе наступні види робіт: усна консультація адвоката з вивчення документів, кількість затрачених годин 1, ціна за годину 1000 грн, вартість виконаних робіт 1000 грн.; пошук та аналіз схожої судової практики та підготовка аналітичної довідки, кількість затрачених годин 3, ціна за годину 1000 грн, вартість виконаних робіт 3 000 грн; написання відзиву на апеляційну скаргу, кількість затрачених годин 6, ціна за годину 1000 грн, вартість виконаних робіт 6 000 грн.
8.130. Згідно розрахунку від 06.07.2022 до договору від 16.02.2022 вказана сума 10000,00 грн за надання юридичних послуг за липень  має бути сплачена Смолич Г.А до 01.08.2022 на рахунок Андрусяка І.В.
8.131. Наведені обставини підтверджується факт надання правової допомоги - послуг під час апеляційного провадження з розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у справі №903/89/22.
8.132. Як уже зазначалося, частиною 8 статті 129 ГПК України  визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
8.133. Позивач не подав до суду апеляційної інстанції заперечень проти заявленої у відзиві на апеляційну скаргу суми понесених відповідачем витрат на надання правової допомоги у розмірі 10000,00 грн.
8.134. Враховуючи вище викладені обставини, керуючись статтями 123, 126, 129 ГПК України суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що надані представником відповідача докази в їх сукупності підтверджують надання відповідачу послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи під час апеляційного провадження  10000,00 грн.
8.135. Вказані витрати документально підтверджені та є обґрунтованими, підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача.
8.136. На виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду про стягнення судових витрат слід видати наказ. Видачу наказу слід доручити Господарському суду Волинської області.
9. Повноваження суду апеляційної інстанції.
9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування  оскаржуваних рішення та додаткового рішення.
9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
10. Розподіл судових витрат.
10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 17.05.2022 у справі № 903/89/22, апелянт сплатив судовий збір у розмірі 3721,50 грн. згідно платіжного доручення №1172 від 15.06.2022.
10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .
10.3. Згідно частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про винесення додаткового судового рішення судовий збір не сплачується. Відсутня у вказаному Законі і норма, яка визначає розмір ставки за подання апеляційної скарги на додаткове судове рішення.
10.4. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат
10.5. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційних скарг, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 15.06.22р. залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Волинської області від 17 травня 2022 року та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 26.05.2022 у справі №903/89/22 залишити без змін. .
Заяву представника відповідача Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни адвоката Андрусяка І.В. про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задоволити.
Стягнути з Державного комунального підприємства "Луцьктепло" (м. Луцьк, вул. Гулака-Артемовського, 20, код ЄДРПОУ 30391925) на користь Фізичної особи-підприємця Смолич Галини Адамівни ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 10000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Видати наказ.
Видачу наказу доручити Господарському суду Волинської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу №903/89/22 повернути  Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "31" серпня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Юрчук М.І. 

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.